IAN ROSS

Isten engem úgy segélyen!

2011 AMERICANA eBooks, Szeged

General editors: Réka M. Cristian & Zoltán Dragon 

Ian Ross:Isten engem úgy segélyen!

Eredeti cím: FareWel

© Scirocco Drama, 1997

Fordította:Barna Zsanett és Borthaiser Nóra

Lektorálta:Novák György

ISBN 978-963-08-1572-7 (Epub ebook)

Cover image: Réka M. Cristian

AMERICANA eBooks is a division of AMERICANA – E-Journal of American Studies in Hungary, published by the Department of American Studies, University of Szeged, Hungary.

 http://ebooks.americanaejournal.hu

Ezt a kiadványt a Creative Commons 3.0 – Nevezd meg! – Ne add el! – Ne változtasd! 3.0 (CC BY-NC-ND 3.0) licensz alatt tesszük közzé. További információért látogasson el a következő webhelyre:

http://creativecommons.org/licenses/by-nc-nd/3.0/deed.hu

Rachelnek

ELŐSZÓ

A Métis/Anishinabe identitású Ian Ross, a kortárs kanadai drámaírás kiemelkedő alakja, 1968-ban született a Manitoba tartománybeli McCrearyben. 1992-ben a winnipegi Manitoba Egyetemen film- és színházi tanulmányokból bölcsészdiplomát szerez, és elkötelezi magát az előadóművészetek mellett. Hallgatóként sikerrel rendezi a The Letter and Doctor Horror [Dr. Horror és a levél] diákfilmsorozatot, majd színre viszi a The Rape of My Body [Testem megerőszakolása] című drámát is. 1993-ban a Fringe Festival Productions égisze alatt a The King of Saturday Night [Szombat esti király] produkció rendezője, majd 1995-ben ugyanott a Zombies [Zombik] című művet viszi színre. Ugyanabban az évben rendezi a Silver and Gold [Ezüst és arany] rövidfilmet, ezt követően a Red Roots Theatre [Rézgyökerek Színház] tagjaként a Heart of a Distant Tribe [Távoli törzs szíve] saját darabjának színrevitelét valósítja meg 1996-ban. Négy évvel később a Truth and Reconciliation Commision [Igazság és Megbékélés Bizottság] támogatásával a Fabric of the Sky [Az ég szövete] című drámáját mutatja be. Közben újságkihordóként, benzinkutasként és áruházi eladóként is dolgozik, ugyanakkor munkát vállal különböző művészeti társulatoknál színészként, rendezőként, művészeti műhelyek koordinátoraként és kulturális események szervezőjeként. 1993 és 1994 között a Prairie Theatre Exchange művészeti igazgató helyettese. Kreatív írást tanít Winnipeg számos iskolájában, több kulturális esemény reklám-munkájában vesz részt, és számos felolvasóestet tart Kanadában és Európában. Legfőképpen írni szeret.

Ian Ross több műfajban alkot. Rádió- és televízió műsort vezet, heti kommentárokat ír és ad elő, drámákat alkot és rendez, miközben a kanadai őslakosok közösségi kommunikációját segíti tartományi szinten. 1997 és 2005 között a Joe from Winnipeg [Joe Winnipegből] sorozatot írja, szerkeszti és adja elő a CBC Radio and Television csatornáin. Ross Joe karakter bőrébe bújik és megszólaltatja azt a „’Nishnawbe” kisember, akinek éles kritikái megjelennek nyomtatott formában is a J. Gordon Shillingford kiadó gondozásában Joe from Winnipeg (1998) és Joe from Winnipeg: All My Best [A legjobbakat kíván Joe Winnipegből] (2004) címmel. Joe heti humoros elmélkedései olyan hétköznapi dolgokra összpontosítanak, mint a karácsony szinkretikus felfogása, a gumicsizma filozófiája, Kanada elnevezése, a törülköző és a kilométeróra hasznossága és abszurditása, az immunizáció és a várakozások értelme, a bújócska újragondolása, a műanyag haszna és haszontalansága, a jávorszsarvasok és a kutyák rejtett érdekességei, a három dimenzió fontossága és divatja; mind különösen érdekes, egyben szokványos és rendkívüli elmélkedés melyet különös iróniával, vernakuláris nyelvhasználattal, szokatlan nézőpontból szemléltet a szerző-előadó. Joe figurája gyorsan beépült a populáris kultúrába és nagy népszerűségnek örvend Winnipegben és Kanadában egyaránt. Az adások végén elhangzott „This is Joe from Winnipeg. Meegwetch.” [Joe-t hallották Winnipegből. Köszönöm.] pedig valósággal a szerző védjegyévé vált az évek során.

Ross elsősorban a kanadai őslakos indián/Első Nemzetek modern és kortárs világát bemutató színműveket ír. Provokatív, lebilincselő párbeszédei olyan világot hoznak a felszínre, melyet kevesen láthatnak, vagy akarnak látni. Drámái az őslakos gyerekek szegénységéről, az észak-amerikai indiánok életéről és történetük újramondásának fontosságáról, a különböző identitású emberek között létrejött társadalmi szakadékokról és lehetséges kapcsolatokról szólnak. Ross drámái a kortárs észak-amerikai Első Nemzetek irodalmának fontos mérföldkövei, akárcsak Tara Beagan, Maria Campbell, Shirley Cheechov, Marie Clemens, Joseph A. Dandurand, Darrell Dennis, Dawn Dumont, Floyd Favel Starr, Penny Gummerson, Tomson Highway, Margo Gwendolyn Kane, Alanis King, Jani Lanzon, Michael Lawrenchuk, Larry lewis, Kevin Loring, Billy Merasty, Monique Mojica, Yvette Nolan, Geroge Ryga, Drew Hayden Taylor, Kenneth T. Williams művei. 

A Bicc Off! [A golyóstollas életbe!] (1995) és az Eve [Éva] (1996) után, Ross megírta a népszerű fareWel [Isten engem úgy segélyen!] (1996) című művét, amiért a szerzőt a Governor General Award For English Drama [Az Angol Nyelvű Dráma Főkormányzói Díja] rangos díjával tüntették ki 1997-ben, de munkásságát a John Hirsch Award for Most Promising Manitoba Writer [Legígéretesebb Manitobai Író John Hirsh Díjjal] (1996), illetve a James Bullard Díjjal (1999) is elismerték.  További drámái: Baloney [Halandzsa] (1998), The Gap [A szakadék] (2001), Illustrated History of the Anishnabe [Az Ánisnábé nép képes története] (2001), B’ereaved of Light [Fénymegvonás] (2002), valamint a Fabric of the Sky [Az ég kelméje] (2010). Ross a Winnipeg Film Group [Winnipegi Film Egyesület], a Manitoba Association of Playwrights [Manitoba Drámaíró Szövetségének] és a Manitoba Arts Council [Manitoba Művészetek Tanácsának] tagja, tizenegy éve pedig a Red Roots Theatre művészeti igazgatója. Jelenleg az Aboriginal and Community Relations, Manitoba [Manitoba Tartomány Őslakos és Közösségi Kapcsolatok] osztályán dolgozik Winnipegben és folyamatosan alkot.

Az AMERICANA eBooks sorozat második kiadványként megjelenő Isten engem úgy segélyen! első magyar fordítása Ian Ross fareWel című díjnyertes drámájának. A mű eredeti címe elmés szójáték: az ironikusan átköltött ’welfare’ [jólét, illetve itt szociális segély] az adott szövegkörnyezetben átfordul és a „fareWel” formában bontakozik ki. A ’farewel’ szó ugyanakkor búcsút is jelent az anyagi biztonságtól. Ez utóbbi a dolgok rejtett árához visz közelebb, ugyanis a ’fare’ az a fizetség, amit a nagybetűs (’Wel’) állami forrásoktól várnak a Fogolybegy Rezervátumon mély szegénységben élő Anishinabe szereplők, két nő és három férfi. A segély késik és a szereplők egyre kétségbeesettebben várják a csekkeket. A törzsfőnök pedig rejtélyes okból elutazik Las Vegasba, így a magukra maradott törzstagok kénytelenek kezükbe venni a dolgok irányítását, ki így, ki úgy.

Phyllis egyedülálló indián anya, aki gyerekeit kénytelen a rezervátumban nehéz körülmények között nevelni. Szoros barátság fűzi Rachelhöz, a jószívű volt prostituálthoz, aki elmenekül a nagyvárosból és hazajön a Fogolybegy Rezervátumba, hogy rendbe hozza életét. Phyllis és Rachel olyan igazság tudói, amit egyedül a pejoratív nevű rongyos Nigger, a legidősebb szereplő, tud(hat), és amiről, úgy tűnik a többiek különböző okok miatt, elfeledkeztek. Ők hárman a színdarab nagy dohányosai, bár pénzük nincs rá, ezért hosszas gyűjtögetés után maradék csikkekből sodornak maguknak ünnepélyesen újabb füstölnivalót. Cigarettázásuk ritualisztikus dimenziót ölt, és összetartozásuk jelképévé válik. Annak ellenére, hogy ez nem mindig nyilvánvaló, e három szereplőben megvan még az ősi hit szikrája. Hitük többnyire babonás, ugyanakkor humorosan jelenik meg, ezzel a holnap számukra mindig egyfajta megoldást hoz a ma gondjaira.

 Melvin, Robert és Teddy, a három férfi szereplő pedig személyre szabott megoldásokat keres a vegetáló várakozás közben. Robert számára a segélyek érkezése nem sürgető, hiszen neki van tisztességes cége és megélhetése. Ő a józan értelem, aki mindenkit figyelmeztet az esetleges tévutakra. Teddy, a rezervátumbeli zálogház minden megoldásra kész tulajdonosa, viszont az ideiglenesen elutazott törzsfőnök helyére áhítozva hatalomra tör és kihasználva az identitászavaros, „benzint szipuzó” félvér Melvint, a hegedűjétől megfosztott Niggert és a két, pénzügyi válságba került nő hivatalos ügyekben való tájékozatlanságát önkormányzati újraszervezésben kezd, hogy egy kaszinó- és szerencsejáték paradicsomot hozzon létre a rezervátumban, melynek központjában épp egy pünkösdista templom áll.

A kezdeti csodavárás majdnem abszurd mozdulatlansága szövevényes politikai fordulatba torkollik, amikor hirtelen a hazatérő valódi törzsfőnök nyertes Las Vegas-i magánakciójával minden egy csapásra megoldódik: megérkezik az ideiglenesen lenyúlt és így sokáig késleltetett segély, az „Áldás-csekk”. Az új törzsfőnök megválasztása okafogyottá válik. E fordulat következtében Rachel igazi otthonra talál Fogolybegyben és Phyllis végre rendesen megetetheti az addig szemétdombon játszó gyerekeit. Teddy kénytelen alázatot gyakorolni, és elkezd ténylegesen segíteni az őt körülvevőkön. Nigger pedig boldog, mert visszanyeri hegedűjét a rezervátum zálogházából. Melvin, az indián-azonosító kártyáját megpillantva megérti ki is ő valójában és ezt követően meg tudja mutatni Phyllis gyerekeinek hogyan legyenek indiánok. A pünkösdista templom pedig „felében keresztény, felében hagyományhűvé” válik. Minden visszakerül – kisebb-nagyobb változásokkal – a régi kerékvágásba, mindaddig, amíg a csekkre való várakozás meg nem ismétlődik. De az már egy másik drámára tartozik.

A fordítók leleményes szövegátültetése során nemcsak a darab címe lett frappáns, hanem a színjáték teljes szövegét úgy tolmácsolják a magyar olvasóközönség számára, hogy egy kivételesen új szempontból láthassunk bele az észak-amerikai Saulteaux és angol nyelven beszélő Anishinabe közösség egy-egy rejtett mozzanatára.

Szeged, 2011. augusztus 16.

Cristian Réka M.

Az írás mesterségéről

Nem igazán tudom meghatározni, hogy mi motivál az írásra, de gyakran mondom, hogy nem is akarom megtudni, mert ha megtudnám, nem tudnék többet írni. Nyersen fogalmazva, azért írok, mert ehhez értek egy kicsit, és mert ezzel keresem a kenyeremet. Kevésbe nyersen fogalmazva pedig, azért írok, mert erre vagyok kényszerítve. Hogy ki vagy mi által, azt nem tudom. A körülöttem zajló élet és a mindennapok inspirálnak. Pillanatok, gesztusok, kimondott szavak, gondolatok mind-mind ihletet adnak, és az íráshoz vezetnek. És azért is írok, mert tudom, hogy ezzel olyat alkothatok, ami megmarad utánam. De legfőképpen azért írok, hogy a gondolataimat megoszthassam az emberekkel, és remélhetőleg segítsek is rajtuk, köztük magamon is.

Tanácsok kezdő íróknak

A legjobb tanács, amit kezdő íróknak adhatok az, hogy tervezzenek. Ismerjék meg az írásnak azt a típusát, amit ők is képviselni szeretnének, és nézzenek utána a lehető legtöbb írónak, akik az adott műfajban már alkottak. Keressenek interjúkat, újságcikkeket, bármit, ami segíthet, hogy megértsék, azok hogyan csinálták. Beszéljenek más írókkal is, akár felolvasásokon vagy kurzusokon (ami szerintem a legjobb, mert találkozhatnak hasonló emberekkel és még egyeztetni is tudnak velük) vagy csatlakozzanak különböző író társulathoz. Tudjanak meg minél többet olyan alapkérdésektől, mint a „Hogyan írsz?”, „Tollat használsz? Ceruzát? Számítógépet? Diktálsz?”, illetve a „Mit és hogyan?”. Magányos farkasként az írók biztos szívesen segítenek majd nekik.

Köszönet illeti az alábbiakat:

Isten. Apám és anyám. Robert Noble. Chris Johnson. Micheal Springate. Kim McCaw. Allen MacInnis. Nagymamám és nagypapám. Az egész családom (ideértve nagynéniket, nagybácsikat, unokatestvéreket és testvéreket). The Black Hole Theatre Group. Debra Mosher. Frank Ross. Jean Courchene. Ardis Courchene. Erin Murdoch. Sherri Gould. Andrew Anderson. Archie Woodhouse. Gordon Letandre. The Banff Centre for the Arts. Eadie Russell. The Banff Playwrights’ Colony 1994-es minden résztvevője. Drew Hayden Taylor. Iris Turcott. David Ross. Urjo Kareda. Candace Burley. Bob Baker. Az összes színész, aki dolgozott a darabon. Dave Carley. Gordon Shillingford. Winnipeg művészeti közössége. Wanda Wuttunee. Libby Mason. Marina Endicott. Sarah Endicott. Gylian Raby. Bob Allen. Linda Huffman. A Manitobai Művészeti Tanács. John Kim Bell. A Kanadai Őslakos Művészetekért Alapítvány. Cairn Moore és a Praire Theatre Exchange (PTE) Felnőtt Társulata. A Praire Theatre Exchange. Mindenki, aki a PTE-nél dolgozik. Cherry Karpyshin. Liana Sanders. Christine Devenney. Lester Ross. Renata Meconse. Greg Ross. Melinda Tallin. Carol Shields. George Amabile. Kim Selody. Leslee Silverman. Monica Marx. Harry Rintoul. Roby Runnells. A Drámaírók Manitobai Társasága. Bruce McManus. Vic Cowie. A tanáraim, barátaim és mindenki, akiről megfeledkezhettem.

A fareWel premierje 1996. március 7-én, a kanadai Prairie Theatre Exchange-ben, Winnipegben került megrendezésre, a következő szereposztással:

MELVIN........................................Ryan Black

NIGGER.........................................Lorne Cardinal

ROBERT........................................Mark Dieter

PHYLLIS......................................Marsha Knight

TEDDY........…....................Michael Lawrenchuk

RACHEL...............................Tracey McCorrister

Rendezte: Libby Mason

Díszlet- és jelmeztervező: Kim Hamin

Világítás: Bill Williams

Zene: Greg Lowe

Rendezőasszisztens: Monica Marx

Díszlet- és jelmeztervező-asszisztens: Louis Ogemah

Ügyelő: Rose Passante

Segédügyelő: Wayne Buss!

Szereplők

MELVIN McKAY: Fiatal és intelligens. Benzint szipuzik.

SHELDON TRAVERSE (NIGGER): Nehéz megmondani a korát, 40 és 70 között bármennyi lehet. Megviselte az élet, de túlélte.

RACHEL TRAVERSE: Sheldon unokatestvére. A kora 25 és 35 év között van. Erős és szép. Az élet bölccsé és keménnyé tette.

PHYLLIS BRUCE: Rachel legjobb barátja. 30-40 között jár. Enyhén túlsúlyos. Meleg, gondoskodó szíve van.

TEDDY SINCLAIR: Kis zálogházat működtet a Rezervátumon. Furfangos ember. Egyetlen igaz barátja van, Sheldon.

ROBERT TRAVERSE: Rachel unokatestvére. Csatornázó és szennyvíztisztító vállalkozást vezet a Rezervátumon, ahol gazdagnak számít, egyébként egyszerű középosztálybeli.

Helyszín

Fogolybegy Rezervátum, Manitoba tavai környékén.

Idő

Napjainkban.

A szerző jegyzete

Édesanyám felbecsülhetetlen segítség volt az Isten engem úgy segélyen!-ben megjelenő Saulteaux nyelvhez. A dialektus manitobai. A helyesírás inkább „ahogy hangzik”, mint ahogy valójában kéne lennie. Hasonlóképp jártam el több angol szóval is az Isten engem úgy segélyen!-ben, úgy betűztem a szavakat, ahogy a szereplőket hallom mondani őket.

A szövegben előforduló Saulteaux szavak rövid szójegyzéke:

Ahneen [ánín]– – (Üdvözlés) Hogy vagy?

Meegwetch [mígvecs] – – Köszönöm

Boo-zhoo [búzú] – –Szia

Aow i tha [áo i tá] – – „Látlak még!”

Mahjan [mádzsán] – – Menj

Pisahnabin [pizanabin] – – Kuss

Aweenuk [ávinuk] – Sértő megjegyzés egy férfire

Akitten [ákiten] – – – Sértő megjegyzés egy nőre

Animush [ánimus] – – Kutya

Ahnamay igamik [ánámái igámik] – – Templom

A hosszabb Saulteaux részek angol fordítása a szövegben található a könnyebb megértés érdekében; az előadásban nem hangoznak el.

ELSŐ FELVONÁS

(Sötét. A fények kigyúlnak. Csöndes dal hallatszik, lassú dobszó kíséri. A fény kezd átszűrődni egy templom ajtajának repedésein, felmelegítve a helyet, ahol MELVIN ül. A templomot a „Fogolybegyi Pünkösdista Templom” felirat jelzi. A templom belsejéből kiszűrődő zene felerősödik, ahogy a fény feljön. Ez a dal az „Are You Washed in Blood?” és különleges vidéki stílusban szól. A templomból jövő zene elnyomja a dobszót, mely lassan elhal. MELVIN sokkal fiatalabbnak néz ki a koránál. Koszos farmerban, sportcipőben, piros pólóban és egy „A’s” lógóval ellátott baseball dzsekiben van. A hátán ez áll: „Fogolybegy A’s”. Az ujján a 8-as szám van. MELVIN feláll, lépked néhányat, bizonytalan és nyugtalan minden nyilvánvaló ok nélkül. Rohangáló gyerekek nevetése hallatszik a közelből.)

MELVIN: Srácok, menjetek haza! Azt mondtam, húzzatok haza!

(Több nevetés hallatszik.)

Megmondom az anyátoknak! Nem szabad a templom körű’ játszani. Húzzatok haza!

(A gyerekek hangja kissé elhalkul. MELVIN leül a lépcsőre. Az ajtó kinyílik, felerősítve az „Are You Washed in Blood?”-ot és a fényt is. Sheldon (NIGGER) Traverse lép ki a templomból. Épp egy lazacos szendvics végén jár, egy másikat pedig a kezében tart. NIGGER teste tele van hegekkel, melyek többségét ruhája eltakarja. Rendkívül piszkos farmerban, széttaposott ünneplő cipőben és egy régi pulcsiban van. Egy farmersapkát visel, mely egy kiöregedett indián hokijátékos képét ábrázolja és a „Dakota Ojibway Tüzes Tigrisek” felirattal van ellátva. NIGGER arca kemény, színe sötét, nagyon sötét.)

Azt mondtam, hogy tiplizzetek hazafelé, szaros kölykök!

(MELVIN észreveszi NIGGER-t.)

Ezek a hülye kölykök! Phyllis igazán foghatná őket szorosabb pórázon is. Nem szabadna itt játszaniuk. A főnöknek meg nem kellene hagyni, hogy a templom körű’ játsszanak.

NIGGER: Majd talán tesz róla, ha hazagyün Vegasbúl.

(NIGGER kivesz egy félig elszívott cigarettát a zsebéből.)

Van tüzed?

MELVIN: NINCS.

NIGGER: AJJJ.

(Elkezdi enni a szendvicsét, közben gyufát keres a zsebeiben. Végül MELVIN mellé telepszik, leveszi az egyik cipőjét, előszed pár gyufát és rágyújt. Felváltva szív egy slukkot és harap egyet a szendvicséből.)

Ember, kérsz egy harit? Életemben nem ettem még ilyen halas szenvicset. Állati!

MELVIN: Ne csiná’d má’!

NIGGER: Mi?

MELVIN: Ne cigizzé’!

NIGGER: Eh mááá’.

MELVIN: Ne cigizzé’ és egyé’ egyszerre!

NIGGER: Te nem is eszel. Szeretek evésnél cigizni.

MELVIN: Utána. Kaja után. Nem kaja közben.

NIGGER: Mi a szar bajod van má’?

MELVIN: Ez egy templom. Ha cigizni akarsz, mennyé’ ki az útra!

NIGGER: Cigizzé’ te az úton!

MELVIN: Én nem cigizem. Ez itt meg egy templom. Ne cigizzé’ itten!

NIGGER: Ott cigizek, ahol akarok, vazzeg!

MELVIN: Ugyanolyan vagy, mint azok a kölykök. Ez itt egy szent hely, amit tisztelned kellene.

NIGGER: Jaaa. Na, akkor kérsz ilyen szenvicset? Soha nem ettem még ilyen rózsaszín halat.

MELVIN: Az lazac.

NIGGER:  Igen? Szerinted B. C.-bűl[*] van?

MELVIN: Val’szeg.

NIGGER: Ez a jó a virrasztásokban!

MELVIN: Mi?

NIGGER: A kaja. Különben nem is gyüttem vóna. Örülök, hogy az öreg Angus meghó’t.

(MELVIN karon üti NIGGER-t. Erősen.)

MELVIN: Hogy mondhatsz ilyet?!

NIGGER: Mi van?

MELVIN: Virrasztásra azért járunk, hogy gyászoljunk. Nem azér’, hogy kajáljunk.

NIGGER: Akkó’ meg mér’ van ott benn kaja?

MELVIN: Mer’ egész éjjel énekelned és imádkoznod kellene. Néhányan haza sem mennek holnapig.

NIGGER: Ááá. Mi a szar bajod van má’?

MELVIN: Csak nem szeretem, ha nem tisztelik ezt a helyet.

NIGGER: Hát menj be és hozz kaját. Vagy imádkozzá’, vagy énekeljé’, vagy mittomén.

(Felkel és a magasba emeli a kezeit.)

 Dicsértessék Jézus.

MELVIN: Dicsértessék Jézus.

(NIGGER megeszi a szendvicsét és fintorog.)

NIGGER: Hmm. Teee, a lazacba’ van szálka?

MELVIN: Naná.

NIGGER: Asszem, most haraptam rá egyre.

(NIGGER megdörzsöli az arcát. A gyerekek még hangosabban kacarásznak a háttérben. NIGGER észreveszi őket.)

Hé, skacok, haggyátok mán békiben azt a kutyát! Hééééé!

(NIGGER elneveti magát.)

MELVIN: Hé, az a kutya meg fog harapni titeket.

NIGGER: Hééééé!

(NIGGER odaszalad.)

MELVIN: Haggyad, hagy harapja meg őket.

(NIGGER kiáltását halljuk. A gyereknevetés hangját elnyomja a kutya ugatása.)

(RACHEL PHYLLIS-nél van, az asztalnál ül. Kezében egy szertartási ruha. A fény rá irányul. RACHEL-nek hosszú, sötét haja van, blúzt és kopott farmert visel (nem azért, hogy divatos legyen, hanem mert ez az egyetlen nadrágja.) PHYLLIS háza tiszta rendetlenség, látszik, hogy több gyereket nevel. Tompa puffanás hallatszik az ajtón. RACHEL ügyet sem vet rá.)

PHYLLIS: (Kívülről.) Kérsz teát?

RACHEL: Mi van?

PHYLLIS: Azt kérdeztem, kérsz teát?

RACHEL: Aha.

(RACHEL leteszi a ruhát és a hamutálban a csikkek közt kotorászik.)

(A tompa puffanás megismétlődik. PHYLLIS előjön a színpadra és kivágja az ajtót. PHYLLIS termetesebb nő, erős testalkattal. Hosszú nadrágot és pólót visel. Odakiált a gyerekeknek.)

PHYLLIS: Ne dobáljátok má’ a labdát az ajtónak! Menjetek a szemétdombra játszani!

(Becsapja az ajtót.)

Büdös kölykök. Mit is mondtál, kérsz teát?

(Kimegy a konyhába.)

RACHEL: Ja. Van cigid?

PHYLLIS: Aha. A dzsekimben találsz.

(RACHEL PHYLLIS dzsekijében keresgél. Átnézi a zsebeket, mindenféle vackokat szed elő. Papírzsepi, csokipapír, gyufa, végül egy üres cigisdoboz. RACHEL lehangoltan visszahuppan.)

(Kívülről.)

Látnod kellett volna azt a hülye Nigger-t a virrasztáson. Úgy csinált, mintha megpróbálná énekelni a „Jézus a családban-t”, de végig „salát”-ot mondott helyette, mintha Dauphin River mellől szabadult volna. És csak őt lehetett hallani.

(PHYLLIS énekelve jön be.)

Jézus a salátban, boldog, boldog otthon.”

RACHEL:  Nincs egy se.

PHYLLIS: Micsoda?

RACHEL: Cigid.

PHYLLIS:(Leül a teával.): Azok a szaros kölykök! Jamie már megin’ lopkodja a cigimet. Tisztára olyan, mint az apja, az is szarik arra, amit mondok. (Észreveszi a szertartási ruhát.) Ez is, tessék. Mondtam neki, hogy dobja ki ezt a régi vackot, azt’ nem itt van még mindig?!

RACHEL: Jaj, nem. Ezt én szedtem ki a kukából. Szerintem nem kellene kidobnod.

PHYLLIS: De igen! Ez pogány holmi. Csak nem akartam nemet mondani, amikor Bertha ideadta.

RACHEL: Angus forogna a sírjában, ha tudná, hogy kidobod.

PHYLLIS: Nekem nem kell.

RACHEL: Hát akkor megtartom én.

PHYLLIS: Ha neked ennyire fontos Angus, hogyhogy nem maradtál a virrasztáson?

RACHEL: Már így is elég rosszul érzem magam.

PHYLLIS: Miért?

RACHEL: Soha semmi jó nem történik itt. Vágod? Csak a halálra várnak az emberek. Winnipegben kellett volna maradnom.

PHYLLIS: És akkor kivel beszélgetnék?

(RACHEL belekortyol a teájába.)

RACHEL: Fura íze van ennek a teának.

PHYLLIS: Nincs új filterem.

RACHEL: Na, de cukrot tudsz adni?

PHYLLIS: Az sincs. Leszoktunk róla.

RACHEL: Oszt’ mié’?

PHYLLIS:  Az iskolaorvos olyat mondott, hogy totál beszartunk. Aszonta, hogy a gyerekek cukor-díbéteszt vagy mit kapnak, mer’ ez történik azokkal az indián gyerekekkel, akik túl sok cukrot esznek.

RACHEL: Ááá, ezek az orvosok meg nővérek seggfejek. Törődnek is velünk… Idejönnek, meghallgatják a szívünket, kihúzzák a fogunkat, aztán meg elhúznak, a kormánytól meg felnyalják a pénzt. Szarnak a fejünkre.

(RACHEL elkezd cigarettacsikkeket szedegetni és méricskéli őket.)

PHYLLIS: Várj, segítek. Lesz elég kettőnknek?

RACHEL: Nemtom. Talán.

(Elkezdenek annyi dohányt kisodorni a megmaradt csikkekből, amennyit csak tudnak.)

PHYLLIS: Tudod, Rachel…

RACHEL: Hm?

PHYLLIS: Asszem, félek.

(Hangos puffanás hallatszik az ajtónál. PHYLLIS felugrik. Az ajtóhoz megy és kicsapja. Most már üvölt.)

Most már befejezitek, világos? Azt mondtam, menjetek a szemétdombra játszani! Jamie, te pedig ne lopkoggyad a cigimet, a végén még rászoksz! Átkozott kölykök.

RACHEL: Csak játszanak.

PHYLLIS: Hát istállóban lakunk mi?! (PHYLLIS visszaül.)

RACHEL:Mi?

 PHYLLIS: He?

RACHEL: Mindegy. Mit akartál mondani?

PHYLLIS:Mikor?

RACHEL: Az előbb.

PHYLLIS:Oh. Oh, igen. Tudod, Rachel…

RACHEL: Igen?

PHYLLIS:Asszem, félek.

RACHEL: Hogyhogy?

PHYLLIS: Mindig így vagyok vele, amikor valaki meghal, mer’ akkor tudom, hogy más is meg fog halni. És most, hogy az öreg Angus meghalt…

RACHEL: Jaj, ne, ez az a három-halott-egyszerre szarság?

PHYLLIS: Ez nem szarság!

RACHEL: Csak Angus halt meg. Az csak egy.

PHYLLIS: Most úgy érzem, három lesz.

RACHEL: Áááááá, ugyan már.

PHYLLIS: De, biztos.

RACHEL: Lapozzunk.

PHYLLIS: Sz’al, hallottál Margret-ről?

RACHEL: Mi van vele?

PHYLLIS: Bekapta a legyet…

RACHEL: Nem létezik.

PHYLLIS: Dehogynem!

RACHEL: Ki mondta?

PHYLLIS: Nigger.

RACHEL: És ő honnan tudja?

PHYLLIS:Nemtom. Talán ő lőtt kapura.

RACHEL: Ha tudná is, hogy kell. Szóval Teddy-nek lesz még egy porontya. Mennyien is lesznek így…négyen? Tízen?

PHYLLIS: Ezt hallottam.

(Most már van elég dohányuk két cigarettához. RACHEL megszagolja az ujjait, aztán összecsapja a tenyerét, hogy letisztítsa a rajta maradt dohánytól. PHYLLIS a nadrágjába törli a kezét.)

RACHEL: Na, meg is lennénk. Van cigipapírod?

PHYLLIS: Nincs. Azt hittem, neked van.

RACHEL: Bassza meg.

PHYLLIS: Talán, ha meggyújtanánk, és a füstöt a szánkba legyeznénk…

RACHEL: Úgy nem érzed az ízét. Szart sem ér a dohány, ha nem érzed az ízét.

PHYLLIS: Akkó’ nemtom.

RACHEL: Hát én sem.

PHYLLIS: Jól van, ne rám haragudjál. Nincs cigipapírom, mert én rendes cigit veszek.

RACHEL: Jó, akkor segíts keríteni valami használhatót. Valami papírt.

(PHYLLIS kimegy.)

PHYLLIS: (Kívülről.) Zsírpapír jó lesz?

RACHEL: Nem sütit akarunk sütni.

PHYLLIS (Belép.) És WC papír?

RACHEL: Valami vékony kell. Mint a cigipapír. Tudom már!

(RACHEL kimegy és gyorsan visszajön. A Bibliában lapozgat, megfelelő lapot keres. PHYLLIS felsikolt, rögtön a Biblia felé kap. RACHEL nem hagyja.)

PHYLLIS: Nem, nem. Erről szó sem lehet. Ezt nem használhatjuk.

RACHEL: Mi a bajod?

PHYLLIS: Ki van zárva! A Bibliát nem. Balszerencsét hoz.

RACHEL: Mi?! Dehogy hoz!

PHYLLIS: De, igenis hoz! Ezt nem teheted! Ez egy szent könyv. Nem használhatod cigisodráshoz!

RACHEL: Miért?

PHYLLIS: Csak mer’ balszerencsét hoz. Még bajba kerülünk a végén. Vagy rákos leszel tőle, vagy mittomén.

RACHEL: Ez csak egy könyv, Phyllis. Csak szavak.

PHYLLIS: Isten szavai.

(Egy kisebb huza-vona alakul ki köztük.)

RACHEL: Engedd el! Engedd! Phyllis.

PHYLLIS: Még csak az kéne! Ezt nem használod!

RACHEL: A kurva életbe, Phyllis!

PHYLLIS: Ezt nem használhatod!

(PHYLLIS kiszabadítja a Bibliát.)

A Bibliából kaptuk a nevünket.

RACHEL: Kötve hiszem, hogy lett volna egyetlen Phyllis is a Bibliában…

(Hangos puffanás az ajtón. PHYLLIS az ajtó felé indul.)

PHYLLIS: Isten áldja ezeket a kölyköket…

(Kinyitja az ajtót és felsikolt. NIGGER áll ott az ajtófélfának támaszkodva. Nadrágszára szakadt és véres.)

NIGGER: Ahneen, Phyllis. Ahneen, húgom.

(PHYLLIS döbbenten nézi NIGGER lábát. NIGGER-t fejbe dobják egy halfejjel. Felveszi, elesik és visszadobja. PHYLLIS kikiált az ajtón, miközben felsegíti NIGGER-t.)

PHYLLIS: Hülye kölykök! Ne dobálózzatok halfejekkel! Azt mondtam, hogy menjetek és játsszatok a szemétdombon.

(RACHEL is segít.)

RACHEL: Basszus! Most kinél húztad ki a gyufát, Nigger?

(PHYLLIS és RACHEL leülteti NIGGER-t az asztalhoz. PHYLLIS kimegy a konyhába.)

NIGGER:Meegwetch húgom.

RACHEL:  Ki páholt el?

(RACHEL ránéz NIGGER lábára és felszisszen.)

NIGGER: Animush.

(PHYLLIS visszatér néhány konyharuhával/ronggyal és vízzel. PHYLLIS megtisztítja NIGGER lábát.)

RACHEL: Kinek a beceneve ez?

PHYLLIS: Ez kutya.

RACHEL: Tudom, hogy kutya.

NIGGER: Nem becenév, az az, ami megharapott.

(NIGGER az asztalon heverő dohányra néz.)

Ki cincálta szét ezeket a csikkeket?

RACHEL: Senki. Csak mi akartunk cigit sodorni.

NIGGER: Igazán meghagyhattátok vóna nekem a csikkeket. E’szívom őket.

RACHEL:Akkó’ vigyed.

NIGGER: Meegwetch.

(NIGGER elteszi a dohányt.)

RACHEL: Azt’ mér harapott meg az az animush?

NIGGER: A gyerekek játszottak vele a templomná’, táncó’ni akartak vele. Felemelték, meg forogtak vele, meg minden –

(NIGGER utánozza a gyerekeket.)

és én meg odamentem, az a kutya meg tisztára bevadult. És elkezdett kergetni. És beleharapott a lábamba.

RACHEL: Inkább mintha kiharapott volna belőle egy darabot…

(PHYLLIS bekötözi NIGGER lábát.)

PHYLLIS: Össze kéne varrni, Nigger.

NIGGER: Ááááá. Így próbáljon meg az ember gyereke segíteni egy kutyának. Ki tudja, lehet, hogy a kutyák szeretnek táncolni.

(ROBERT Traverse konyhája. ROBERT ül, műholdas TV-t néz. Az ő cége a „Rob majd becsatornázza!” csatornázó- és szennyvíztisztító vállalkozás, ami Fogolybegyen és a környező rezervátumokon működik. ROBERT drága ruhákat visel, olyanokat, amiket a Harry Rosen-ben lehet találni. Gyorsan kapcsolgatja a csatornákat, semmi különöset nem talál, ami tetszene neki. Kopogtatnak az ajtón. ROBERT kikiált, anélkül, hogy felkelne.)

ROBERT: Bújj be. De csak ha nem kunyizni jöttél.

(MELVIN lép be. Megrázza a cipőjét, alaposan megtörli őket, túlságosan is.)

MELVIN: Levehetem a dzsekimet?

ROBERT: Vegyed. Gyere be!

MELVIN: Na. Hogy vagy?

ROBERT: Minden rendben.

MELVIN: Az jó. (MELVIN leül.) Mit nézel?

ROBERT: Á, semmit. Nincs semmi jó.

MELVIN: Birkózás van? Vagy az sincs?

ROBERT: Ma este nincs.

MELVIN: Aha. És valami jó western?

ROBERT: Nemtom. Talán.

(ROBERT végignézi a csatornákat, amíg talál egy western filmet.)

Szóval, Melvin, mi járatban?

MELVIN: Csak beugrottam látogatóba. Nézni egy kis műhó’dat.

ROBERT: Nekem mégiscsak úgy tűnik, hogy akarsz valamit.

MELVIN: Akartam kérdezni valamit.

ROBERT:  Ki vele.

MELVIN: Gondoltál már arra, hogy törzsfőnök legyé’?

ROBERT: Viccelsz? Nem lehetek főnök. Az üzlet leköti minden időmet.

MELVIN: De attól még lehetnél.

ROBERT: Nem. Nem tudom.

MELVIN: Pedig kellene. Jó főnök lennél.

ROBERT: Hova akarsz kilyukadni?

MELVIN: Hát. Neked, hát … Neked van pénzed. Jó cuccokban jársz. Van műhó’dad. Te vagy az egyetlen a környéken, akinek van munkája. Egy ilyen fickóra lenne szükségünk a közösségi hivatalba, mint te.

ROBERT: Jól esik, hogy ezt mondod.

MELVIN: Manitoba leggazdagabb rezervátumává tehetnéd ezt.

ROBERT: Az teljesen kizárt.

MELVIN: Veled az élen nem.

ROBERT: Ez a törzs társvezetői megállapodásban van az Indián Ügyekért Felelős Hivatallal. Az meg csődeljárásban van. Ez az jelenti, hogy tönkre ment.

MELVIN: Na, ezt mondom. Te vágod, hogy itten miről van szó. De megmondom én a  frankót!

ROBERT: Mit?

MELVIN: Akartam kérdezni tőled valami mást is.

ROBERT: Mondd.

MELVIN: Ezt már láttam egyszer. Jimmy Swaggart[†] nincs ma?

ROBERT: De asszem igen. Csak meg kell keresni.

(ROBERT végignézi a csatornákat, amíg talál egy prédikátort.)

MELVIN: Ez a krapek jó.

ROBERT: Szóval, mit akartál még kérdezni?

MELVIN: Na, azt akartam, szóval… ha te jelöltetnéd magad főnöknek. Én rád szavaznék. Megtenném ezt a szívességet neked, mert tudom, hogy egy ilyen pasasra van szüksége ennek a rezervátumnak a közösségi hivatalba. Cserébe csak annyit kérnék, hogy most adj 5 dolcsit benzinre.

ROBERT: Nem leszek főnök.

MELVIN: Oké, oké. Talán nem most, de azért gondold át. Később még alakulhat másképp.

ROBERT: Talán.

MELVIN: Szóval?

ROBERT: Szóval mi?

MELVIN: Megkapom az öt dolcsit? Csak annyi kell, hogy kitartson addig, amíg megjön a csekkem.

ROBERT: Nem utazom ilyen dolgokban.

MELVIN: Ott van kinn a kutad. Csak add ide a kulcsot. Csak egy kis benzin kellene.

ROBERT: Az a benzin a furgonjaimnak van. És pontos elszámolást kell vezetnem.

MELVIN: Tudom. De nem lenne ám olyan sok. Csak tízdollárnyi. Nem is, öt. Ötdollárnyi.

ROBERT: Nem utazom ilyenekben, Melvin. De mondok én valamit. Hétfőn ugorj be. Dolgozhatnál nálam, a szennyvízaknáknál. Több melóm van, mint munkásom.

MELVIN: Azt hiszem egy csomó szar van mindenfele.

ROBERT: És szükségem van rátok, fiúk, hogy megszabaduljak tőle. Ha beszállsz, kezdhetnénk óránként 7 dollárral.

MELVIN: Ó. Igazán? Hú. Olyan sokkal? Hát, még alszok rá egyet. Egyet biztos. Hát, mindenesetre köszi, Robert.

ROBERT: Rendben. Ugorj be valamikor, hátha lesz birkózás.

MELVIN: Ja. Vagy egy film. Mondjuk a Kis nagy ember.

ROBERT: Ja, az egy jó film.

MELVIN: Ja. Szóval akkor nincs öt dolcsim? Hát, jóccakát.

(Feláll, hogy távozzon.)

Fasza kis furgonod van odakint. Most vetted?

ROBERT: Igen.

MELVIN: Aham. Na, látlak még.

ROBERT: Jó éjt.

(ROBERT visszamegy kapcsolgatni a csatornákat. MELVIN elmegy.)

(Reflektor egy rekesz sörön TEDDY Sinclair asztalán. A szoba félig konyha, félig nappali, jól láthatóan nincsen a két helyiség elkülönítve. Tele van zsúfolva mindenféle kacattal. TEDDY zálogházat működtet belőlük. Ettől eltekintve, a ház beillene egy tipikus „szegényebb” család házának a rezervátumon. Az asztal mellett TEDDY és NIGGER. TEDDY átlagos testalkatú, bőrruhát visel. Gyűrűket, nyakkendőt és egy arany nyakláncot hord sas alakú medállal. Már egy ideje iszogatnak, és ez már látszik rajtuk. NIGGER-t fogfájás kínozza. TEDDY elszívja a cigarettáját és elnyomja. Pókereznek.)

NIGGER: Áááááuuuu. Basszus, erre köllene valami orvosság.

TEDDY: Nesze. Igyá’ még sört! (TEDDY odanyújtja az üveget.)

NIGGER: Nem kő’.

TEDDY: Akko’ csak ne gondolj rá!

NIGGER: Hát akko’ meg mire gondoljak?

TEDDY: Mittomén. Bögyös macákra.

NIGGER: Óóóóuuuu. A fene abba a szaros lazacba B. C.-ből! Ráharaptam egy szálkára, asszem. Áááááuuuu.

TEDDY: Inkább pókerezzünk.

(NIGGER leteszi a lapjait, és ránéz egy hegedűre, ami a kacatok közt lóg.)

NIGGER: Visszanyertem a hegedűm!

TEDDY: Nagy szart! Én nyertem.

NIGGER: Aweeenuk. Nem létezik, ember. Három egyforma veri a két párt.

TEDDY: Nem, te faszari! Te vesztetté’! Két pár veri a három egyformát. Egy full vagy egy sor kéne hozzá, hogy megverjé’, öcsisajt. Most meg perkálsz nekem öt dolcsit!

NIGGER: Hógyisne! Csaltál!

TEDDY: Lószart! Menjél akko’ Vegasba, majd meglátod. Én voltam ott egy csomószor a főnökkel. Ezé’ vágom, hogy kell pókerezni. Szóval, tessék lecsengetni azt az öt dollárt!

NIGGER: Nesze, vazzeg!

(NIGGER leveszi a sapkáját és lecsapja az asztalra, majd rögtön az állkapcsához kap.)

Ááááááá. Nesze, itt a kalapom. Akkor kaptam, amikor a DOTT-ban voltam.

TEDDY: Életedben nem voltál még a Törzsi Tanácsban.

NIGGER: Hát, ott nem. Mi voltunk a Dakota Ojibway Tüzes Tigrisek. ’70-ben manitobai bajnokok lettünk. Kapus voltam. Egy csomót kivédtem. Egyszer egy bombaütést is Jim Beaulieau-től. Fejjel! És nem is volt rajtam a sisak. Ki is verte az egyik fogamat.

(NIGGER az arcához nyúl, ahogy emlékeztette magát, hogy fáj a foga.)

TEDDY: Nekem nem kő ez a szaros kalap. Jössz öt dollárral.

NIGGER: Hát akko’ miféle zaci ez itten?! Még csak be sem veszed a cuccost.

TEDDY: Ez nem zaci. Ez egy raktárhelyiség. Csak felszámolok egy kis bérleti díjat. Ez minden.

NIGGER: Átvágod a fejünket!

TEDDY: Hé, legalább nekem van munkám. Te meg ne mondjad itt megfelé, hogy mi rossz a mieinknek. Te csak lopod a napot!

(TEDDY megkeveri a kártyákat. NIGGER elveszi a cigarettát, amit TEDDY elnyomott, és kiegyenesítgeti.)

NIGGER: Van tüzed?

TEDDY: Ezt meg mi a szaré csinálod?

NIGGER: Kő’ egy cigi.

TEDDY: De ne a hamutálból vegyed ki. Inkább kérjé’ egyet tőlem.

NIGGER: Van cigid?

TEDDY: Nincs.

NIGGER: Akkor tüzed? Naa…

(TEDDY előszed egy medve szobrocskát formázó öngyújtót, amelyet még a hetvenes években lehetett látni a kávézók asztalán. TEDDY meggyújtja NIGGER cigaretta csikkjét.)

NIGGER: Meegwetch.

(NIGGER olyan hosszút szív, amíg a csikk tart, aztán eloltja. Úgy tűnik, élvezi. Vár egy kicsit, aztán elfintorodik.)

TEDDY: El kéne menned a fogdokihoz.

NIGGER: Nem én. Azok csak arra jók, hogy fogat húzzanak. Visszakölcsönözhetem a hegedűmet?

TEDDY: Az attól függ. Van tíz dolcsid?

NIGGER: Mintha az előbb még öt dollár lett volna.

TEDDY: Most buktál ötöt, meg öt a hegedűé’ még korábbról.

NIGGER: Ne máááá’. Majd kifizetem holnap, ha itt lesz a csekkem.

TEDDY: Nem is tudsz azon az izén játszani!

NIGGER: De igenis tudok! Ed Desjarlais-val tanultam. A Sandy Bay-i paptól kapott egy Stravariust. Az a hegedű megért vagy száz dolcsit.

TEDDY: És mit csinált vele?

NIGGER: Zaciba csapta huszonötért.

(Mindketten nevetnek.)

Ááááááúúúúúú.

TEDDY: Baszd meg, már nekem is fájni fog a fogam. Köss valamit a fejed köré!

NIGGER: Mivan?

TEDDY: Kösd az öved, vagy mittoménmit a fejed köré.

NIGGER: Minek?

TEDDY: Ezt szokták csinálni fogfájáskor.

NIGGER: De le fog csúszni a gatyám.

TEDDY: Na, aggyad ide azt az övet.

NIGGER: Na, várj.

(NIGGER kelletlenül leveszi az övét, a nadrágja lecsúszik. NIGGER a feje köré tekeri az övet, mint egy fejkötést.)

TEDDY: Olyan vagy, mint egy vén csoroszlya. Na, mindegy. Aggyad inkább a zoknidat!

NIGGER: Na, nem.

(TEDDY elkapja NIGGER lábát és felemeli. NIGGER felkiált fájdalmában.)

NIGGER: ÁÁÁÁÁÁÁÁÁ. Még mindig baromira fáj a lábam.

TEDDY: De legalább egy életre megjegyezted, hogy nem piszkáljuk a kutyákat. Mázlid van, hogy nem harapta ki tőből a lábad.

NIGGER: Az a kutya inkább farkas volt.

TEDDY: Á, dehogy. Az csak Robert kutyája volt. Az a kutya túl hülye ahhoz, hogy farkas legyen.

(TEDDY felhúzza NIGGER nadrágját, hogy levehesse a zokniját. Rácsodálkozik, NIGGER sérült lábára.)

Atyagatya! Ez a dög egy egész darabot kiharapott a lábadból! Megyek és lelövöm helyetted.

NIGGER: Ez nem az, ahol Cecil kutyája megharapott. Ez az, ahol a láncfűrész ráesett a lábamra egyszer. Ember, na az fájt. Ez az, ahol azok a kutyák megharaptak. Nem. Nem is, várj. Ez nem is az, ahol megharaptak. Ez akkoribó’ van, amikor véletlenül meglőttem magam a 22-esemmel. Az nem fájt annyira.

(TEDDY nekiáll levenni NIGGER zokniját. Hosszú, fehér térdzokni, elég piszkos inkább szürke, fekete foltokkal. TEDDY lehúzza. NIGGER lába csupa kosz.)

TEDDY: Faszikám, azé’ néha megmoshatnád a lábad! Áá, de rohadt büdös!

NIGGER: Hehe, majd te megmosod nekem!

TEDDY: Kapd be!

(TEDDY megpróbálja NIGGER feje köré kötni a zoknit.)

Ritka szar szaga van a zoknidnak.

NIGGER: Holnap veszek egy újat. Hé! Ne kössed má’ a fejem köré. Úgy fogok kinézni, mint aki elpatkó’t.

TEDDY: Mi van?

NIGGER: Mikor a faterom meghó’t, nekem is pont ezt kellett csinálnom. Mer’ így nézett ki.

(NIGGER hátrahajtja a fejét, száját kitátja.)

És egy ronggyal körbe kellett kötnöm a fejét, hogy becsukjam a száját. Szóva’, nem akarok úgy kinézni, mint egy hulla.

TEDDY: Akkor meg mit csináljak, te nagyon okos, te?!

(NIGGER elgondolkozik, majd hagyja, hogy TEDDY folytassa. TEDDY NIGGER feje köré köti a zoknit. NIGGER vár egy kicsit, aztán vág egy grimaszt.)

NIGGER: Ááááúúúú.

TEDDY:

(Felkap egy cipőt.)

Na, Mondd szépen, ÁÁÁ…

NIGGER: Mi a francot csinálsz?

TEDDY: Nyisd nagyra a szádat!

(NIGGER kinyitja.)

De büdös a szád, még a szememet is csípi!

NIGGER: Biztos a lazacos szenvics miatt.

TEDDY: Na, melyik fáj?

NIGGER: Az a fekete.

TEDDY: Mindegyik fekete.

NIGGER: Akkor meg az a fekete, amelyik lyukas.

TEDDY: Na, melyik az?

(TEDDY bedugja az ujját. Minden fogat megpiszkál, amíg megüti a főnyereményt. NIGGER  megharapja.)

ÁÁÁuuuu.

(TEDDY megpróbálja a fűző egyik végét NIGGER fogára kötni.)

Nyisd ki jobban a szád.

NIGGER: (Nyitott szájjal.) Nem megy jobban. Mire készülsz?

TEDDY: Ezt a fogad köré kötöm és aztán meg kirántom, mint egy motoros szán!

(Felmutatja a cipőfűzőt.)

Nyisd ki jobban a szád.

NIGGER: (Nyitott szájjal.) Nem megy.

(TEDDY MEGPRÓBÁLJA A FŰZŐT NIGGER FOGÁRA KÖTNI, NEM SIKERÜL, ELDOBJA A CIPŐT.)

TEDDY: Picsába!

NIGGER: Holnap majd elfutok az öreg Walterhez. Majd kikúrál.

TEDDY: Kúrál a francokat, nem tud az semmit!

(TEDDY felkel, a fiókokhoz megy és előszed egy fogót.)

NIGGER: De igen. A tüdőgyuszimat is meggyógyította egyszer.

TEDDY: Na persze… Ez hülyeség. Majd én rendbe szedem a fogadat.

(Visszamegy az asztalhoz. Megfogja NIGGER állkapcsát, és megpróbálja a szájába tenni a fogót.)

NIGGER: Hé, hé, várjá’ má’!

TEDDY: Nyugi, nem fog fájni olyan nagyon.

NIGGER: Jó, jó, csak várj már.

(NIGGER hátrahajtja a fejét, kinyitja a száját annyira, amennyire csak bírja. TEDDY benyúl a fogóval.)

TEDDY: Tessék nagyobbra nyitni!

NIGGER: (Nyitott szájjal.) De nem megy.

(TEDDY húzza. NIGGER feje előre-hátra billen néhányszor.)

TEDDY: Baszki. Na. Még egyszer.

NIGGER: Ne!

TEDDY: Ha nem, hát nem, de akkor nagyon szar lesz neked.

NIGGER: Ááá, tökmindegy. Már hozzászoktam.

(TEDDY ledobja a fogót.)

TEDDY: Várj csak! Megvan. Feküdj le.

NIGGER: Rendicsek.

(Lefekszik.)

TEDDY: Na, ezt nézzed, apukám!

(TEDDY NIGGER fölé áll, majd a hasára ül. Feltűri az inge ujját. Ökölbe szorítja a kezét, majd megemeli.)

NIGGER: Hé, hé, megálló! Mire készülsz?

TEDDY: Csak kiütöm a fogadat. Nem fog fájni olyan nagyon.

NIGGER: Nyugi van, hé! Előtte adj má’ még egy kis sört! Kell egy korty, bátorításnak.

(TEDDY hoz egy sört NIGGER-nek. Az felhajtja és elidőzik egy másikkal. TEDDY elkapja tőle a sört.)

NIGGER: Jól van, na. Várj má’ még egy kicsit.

(NIGGER nyugodtan fekszik, elfordítja az arcát, jobb célpontot nyújtva TEDDY-nek. TEDDY megragadja NIGGER állkapcsát, maga felé fordítja az arcát. Ökle a magasba lendül.)

TEDDY: Csak egy kicsit fog fájni.

NIGGER: Aztán visszakaphatom a hegedűmet?

(Fény ki. Egy ütés hallatszik. NIGGER üvölt.

Másnap délután. A jelenet Walter Fogolybegy rezervátumi csehójában kezdődik, ami egyben étterem, kávézó, sarki fűszeres és benzinkút. Egy asztalon teli hamutál. Az asztalnál MELVIN ül. Kávét kortyolgat. RACHEL és PHYLLIS besétál.)

PHYLLIS: Csak egy fél pillanat, beváltom a csekket.

RACHEL: Miféle csekket?

PHYLLIS: Bementem a múlt héten a közösségi hivatalba, mer’ az egyik kölyöknek kellett egy új cipő.

(PHYLLIS az üzlet végébe kiált.)

Walter, be tudod nekem váltani ezt a csekket? Hol a fenébe van Walter?

(RACHEL elveszi a csekket, ránéz, majd visszaadja.)

RACHEL: Ez nem jó csekk. Ne is strapáld magad.

PHYLLIS: Már mér’ ne lenne jó? A közösségi hivatalból van.

RACHEL: Há’ pontosan azé’ nem jó.

PHYLLIS: De igenis jó.

(RACHEL odasétál MELVIN-hez és leül. PHYLLIS vár egy kicsit, mielőtt odaülne MELVIN-hez és RACHEL-höz.)

RACHEL: Hali.

MELVIN: Csá.

PHYLLIS: Mi bajod van?

MELVIN: Semmi.

RACHEL: És hol van Teddy meg a többiek?

MELVIN: Nemtom. Biztos pörögnek valahol.

RACHEL: És te nem mentél velük?

PHYLLIS: Melvin, be tudod váltani nekem ezt a csekket?

MELVIN: Nincs egy vasam se. Talán Teddy. Én már nem lógok velük.

RACHEL: Ja. Értem. Most már keresztény vagy, mi?

MELVIN: Szóval, akkor itt vannak már a csekkek?

PHYLLIS: Francokat. Majd később. Azt mondták, ma délután jönnek.

MELVIN: Az úgy jó.

PHYLLIS: Dehogy jó, nekem most kell a pénz.

MELVIN: Mint itt mindenkinek.

RACHEL: Mi a baj?

MELVIN: Semmi.

RACHEL: Asszem, értem, mire gondolsz.

(ROBERT belép.)

ROBERT: Látta valaki Waltert?

RACHEL: Nem.

PHYLLIS: Hé, Robert! Várj egy pillanatot!

MELVIN: Ne strapáld magad, Phyllis.

PHYLLIS: Tudnál segíteni?

ROBERT: Miben is?

PHYLLIS: Be tudnád váltani a csekkemet?

ROBERT:

(Megrázza fejét.)

Bocs. Nem utazom ilyen dolgokban. Tényleg Melvin, gondolkodtál azon, amit beszéltünk?

MELVIN: Még aludnék rá egyet.

ROBERT: Csak aztán majd ne felejtsd el megmondani, hogy aludtál. És mondjátok meg légy szíves Walternak, hogy szeretném vele rendezni a számlámat.

(ROBERT elmegy. NIGGER robog be. Biceg. Hírei vannak, de előtte felkap egy Pepsit, egy zacskó chips-et, egy csokit és egy maroknyi Bazooka Joe rágót. Monoklija van, és hiányzik egyik foga. A zokni még mindig a feje köré van tekerve.)

NIGGER: Figyuzzá, Walter, akcijósak a Bazooka Joe-k?

(NIGGER átsétál az asztalnál ülőkhöz. Turkál egy kicsit az asztalon lévő hamutálban, és zsebre vág pár csikket.)

Helóka-nyalóka, hogy ityeg?

PHYLLIS: Megvagyunk.

RACHEL: Mi a fene történt veled? És miért van a fejeden zokni?

NIGGER: Helyrepofoztattam az egyik fogamat.

RACHEL: Arany keze lehet annak a doktornak... Adj egy kortyot!

(NIGGER átnyújtja a Pepsit, RACHEL visszaadja, miután ivott egy kortyot.)

Köszi.

NIGGER: Na, meggyütt mán az Áldás?

PHYLLIS: Csak később jön.

(NIGGER mindent kibont, és óvatosan elkezd enni, nehogy megfájduljon a foga. PHYLLIS elkezd szaglászni.)

Ti is érzitek a taco-t? Olyan taco szag van.

MELVIN: Azé’ mer’ ez itten azt eszi.

NIGGER: Nem én. Ez rostélyos-ízű. (Eszik egy kis chips-et.) Sz’al, hallottatok Schmidty-ről?

PHYLLIS: Nem. Mi?

NIGGER: Elpatkolt.

RACHEL: Micsodaaa?

MELVIN: Mikor?

NIGGER: Nemrég.

PHYLLIS: Tudtam!

RACHEL: Hol történt?

NIGGER: A hatos úton Jávorszarvasagancsnál.

MELVIN: Szent ég.

RACHEL: De mi történt?

NIGGER: Árokba mönt vagy mi. Azt hiszem, azt mondták, hogy elvesztette az ura’mát a kocsi fölött.

PHYLLIS:Szegény Schmidty. Szegény Schmidty. Tudtam. Tudtam! Ez most már  kettő.

RACHEL: Úristen.

PHYLLIS: Már kettő! Most már lesz még egy.

RACHEL: Fogd már be, Phyllis.

MELVIN: Nekiment valakinek?

NIGGER: Azt nemtom. Jim Sinclair csak ennyit mondott.

RACHEL: Ki találta meg?

NIGGER: Nemtom.

PHYLLIS: Oh, Jézusom.

MELVIN: Be vót nyomva?

NIGGER: Val’szeg. Elég szar ügy, mi? (Chips-et kínál RACHEL-nek.)

RACHEL: Menj a picsába ezzel! Idejössz, hogy elmondd, meghalt Schmidty, te meg elkezdesz enni. Még csak nem is ezt mondtad először. Vakerolsz itt azokról a kibaszott csekkekről! Az egész rezervátum mással sem törődik már. A csekk meg a bulik.

NIGGER: Nekem is csak most mondta Jim Sinclair.

MELVIN: Egyébként hány éves is volt a kölyök?

PHYLLIS: Huszonöt, asszem. Jézus.

RACHEL: Huszonkettő volt.

(TEDDY, másnaposan, belép és az asztalhoz ballag.)

PHYLLIS: Hé, Teddy, hallottad mi történt Schmidty-vel?

TEDDY: Mi, meghalt?

PHYLLIS: Honnan tudtad?

TEDDY: Ha megkérdezik, hogy hallottam-e, hogy ezzel-meg-ezzel mi történt, akkor az vagy terhes, vagy meghalt.

RACHEL: De penge agya van itt valakinek…

TEDDY: Pengébb, mint a tiéd.

(Rágyújt egy cigarettára.)

Kérsz egyet?

(Megkínálja RACHEL-t.)

(NIGGER kivesz egy csikket a zsebéből, amit még a hamutálból szedett ki.)

RACHEL: Leszoktam.

TEDDY: Áá, vagy úgy.

(TEDDY szív egy slukkot, a füstöt RACHEL felé fújja ki.)

NIGGER: Van tüzed?

(TEDDY meggyújtja NIGGER cigarettacsikkét. Körülbelül, egy fél slukkra elegendő. PHYLLIS feláll.)

PHYLLIS: Meg kell látogatnunk Schmidty nagyiját. (Távozni készül, aztán megáll.) Be tudod váltani a csekkemet, Teddy?

TEDDY: Persze. De felszámolok érte tíz dolcsit.

PHYLLIS: Óó, teljesen okés.

(PHYLLIS átnyújtja a csekket. TEDDY elveszi és ezzel egyidejűleg nyúl a pénztárcájáért. Ránéz a csekkre, visszaadja PHYLLIS-nek, tárcáját pedig visszateszi a zsebébe.)

TEDDY: Felejtsd el.

PHYLLIS: Hm. Rachel, jössz?

NIGGER: Hát. Így megy ez. Schmidty a kettes számú. A halál mindig háromszor csönget. Múlt héten az öreg Angus. Most Schmidty. Remélem, jó útja van.

RACHEL: Micsoda?

MELVIN: Úgy érti, reméli, hogy a mennybe jut.

NIGGER: Nem, nem úgy értettem.

TEDDY: Nos, akkor van egy üresedés a közösségi hivatalban.

RACHEL: Miért nem fogod be?

TEDDY: Te meg miért nem hagyod abba ezt a kis színjátékot? Úgy csinálsz, mintha marhára érdekelne a dolog. Csak a többiek miatt csinálod.

RACHEL: Hát, többet törődtem vele, mint te.

TEDDY: Akkor meg húzzál haza és süssél pitét a virrasztásra.

MELVIN: (Szimatolva.) Én most érzem a taco szagot.

RACHEL: Fogd be, Melvin!

TEDDY: Te fogd be, Rachel! Tudtad, hogy Schmidty azt gondolta rólad, hogy egy rohadt kurva vagy?

PHYLLIS: Lépjünk innen, Rachel.

(RACHEL feláll, és elmegy PHYLLIS-szel.)

TEDDY: Ez egy kicsit tovább tartott, mint általában.

MELVIN: Nigger, mi is történt a szemeddel? Bunyóztál?

NIGGER: Mondtam má’. Helyrepofoztattam az egyik fogamat.

MELVIN: A szemeden keresztül?

NIGGER: Neem. Ez egy új módszer. Csak kiütöd. Így.

(NIGGER bemutatja az ütést TEDDY állán.)

MELVIN: Teddy, ha csak be akartál neki mosni egyet, azt egy szimpla bunyóval megtehetted volna.

TEDDY: Soha nem bunyóznék Niggerrel. Olyan, mintha az apósom lenne.

MELVIN: És hogy kerül az a zokni a fejedre?

NIGGER: Ezt így szokták, ha fáj az ember foga. De azé’ jó lenne, ha Walter felbukkanna, mert Teddy nem a fájósat találta el.

MELVIN: Nem kell az indián gyógyszer, Nigger. Majd imádkoznak érted a templomban.

NIGGER: Áá. A templomban mást sem tesznek, csak virrasztanak.

(NIGGER mindenkit megkínál egy Bazooka Joe-val. Csak MELVIN vesz belőle. NIGGER olvassa a viccet.)

TEDDY: Jelentkeznem kéne Schmidty munkájára.

MELVIN: Előbb hagyd kihűlni, Teddy!

TEDDY: Rá kell startolni, de iziben. Csak a valóságot mondom. Ő meghalt. És ez rossz. Mármint, tudod, hogy szerettem a kis szarost. Jó volt vele iszogatni. De én csak azt mondom, hogy na, az élet megy tovább. Valaki megkapja a munkáját. És az én kell, hogy legyek. Kár, hogy ti nem lehettek.

MELVIN: Én lehetnék.

TEDDY: Nem, te nem. Te C-31-es[‡] vagy. Csak igazi indiánok dolgozhatnak a törzsnek.

MELVIN: Én igazi indián vagyok.

NIGGER:

(Felolvassa a viccet.)

„Mama, Jay vót sielni, osztán Grand münt haza.”

(Nevet.)

MELVIN: Micsoda?

NIGGER: „Ma már Jay vont sínen, osztán Grand künn házon.”(Megint nevet.)

MELVIN: Mi a francot olvasol?

NIGGER: Ez itt Bazooka Joe és a bandája. A haverjával, Jay-jel dumá’gat. A legjobban ezt a csókát bírom, akinek maszk van az arcán. Olyan, mintha épp bankot rabó’ni menne.

MELVIN: Vagy talán orvos.

TEDDY: Na, add ide.

(Elveszi a viccet, és nagy nehézségekkel felolvassa.)

„Anci, akkora kutyát láttam, mint a ház. Pesty, muszáj mindig túloznod? Már milliószor szóltam érte.”

(Megfordítja; mintha valami jobb csattanót keresne.)

NIGGER: Ez tök szar volt. Tök bénán olvastad.

MELVIN: Hagy nézzem.

(TEDDY odaadja a képregényt.)

„Maman, j’ai vliun chen aussi…” Nigger, te nagyon hülye, ez francia!

TEDDY: Errefelé nem járja, hogy ezen a trágya nyelven olvassunk.

NIGGER: De hogy kerű’ francia vakera a Bazooka Joe-ba?

TEDDY: Mert ez itt Kanada.

(Másnap. Egy sort látunk; RACHEL áll az elején. Egy csukott ablak látható. RACHEL mögött PHYLLIS és NIGGER, akinek a fején még mindig ott van a zokni, és egy bot van a kezében. Mind a segélycsekkre várnak.)

PHYLLIS: Hol vannak már?

NIGGER: Nyugi. Aszonták, itt lesznek.

PHYLLIS: Mér’ van bot nálad, Nigger?

NIGGER: Ez a bankóm.

PHYLLIS: Mármint a mankód.

NIGGER: Ja, persze. Egy bokor ajján talá’tam. Tod, könnyebb vele sétá’ni, meg jó’ jöhet, ha szembegyün az a szemét dög kutya. Majd ezze’ jó’ megverem. Mint az apám. Csak neki akkor egy nagy bot akadt a kezébe. Mooshabay. Így hítták a kutyámat. És egyszer szétrágott egy csomó szennyes ruhát, az öregem meg épp a halászhálóját fó’tozgatta. Azt’ felkapta a botot és jó’ fejbevágta vele a kutyát. Aztán meg fe’dobta a kocsira, hogy kivigye a szemétdombra, mer’ hát megdöglött. De baszki, harmadnapra nem feltámadt?! A feje meg tökre ilyen vó’t.

(Nigger mindent bedob, hogy megmutassa, hogy nézett ki Mooshabay szétvert feje.)

Aztán megtartottuk a kis vakarcsot. Sokáig húzta.

PHYLLIS: Szerinted mi lesz Schmidty csekkével?

RACHEL: Neki volt melója. Ezektől nem kapott csekket.

PHYLLIS: Ó. Szegény Schmidty.

NIGGER:

(Kihúz egy cigarettacsikket a zsebéből.)

Csajok, tudtok tüzet adni?

(RACHEL előveszi az öngyújtóját, és meggyújtja NIGGER csikkét.)

RACHEL: Maj’ megdoblak pár cigivel, ha megkapom a csekkem. Nem kellene összeszedned a csikkeket. Mit csináltál azzal a dohánnyal, amit adtunk a múltkor?

NIGGER: Hát, eszíttam.

RACHEL: És honnan a francból volt cigipapírod?

NIGGER: Hát, a Biblijábú. És lekvárral összeragasztottam.

PHYLLIS: Hogy tehetted, Nigger? Utolér a baj, majd meglátod!

NIGGER: Mongyuk, én leszek a következő.

RACHEL: Miben?

NIGGER: A következő, aki elpatkó’.

PHYLLIS: Én megmondtam, Rachel! Megmondtam. Biztos, hogy hárman mennek most!

RACHEL: Jaj, fogd már be!

NIGGER: Egyszer, amikó megha’t a Sumnerék porontya, és aztán meg az öreg Jack Sinclair, na, akkor én meg tökre beteg lettem. És aszittem, ziher, hogy én is megyek. Má’mint, szóval, hogy e’patkolok. Mer’ ugye három. És nekem meg pont tüdőgyuszis lett a szívem. Basszus, tényleg tökre aszittem, hogy meg fogok ha’ni.

RACHEL: Befognátok végre?!

PHYLLIS: Én nem akarok a harmadik lenni, Rachel. Nem kellett volna majdnem elszívnunk a Bibliát. Ez nekem nagyon nem tetszik. Biztos, hogy beüt majd valami szar. Átvennéd az én csekkemet, Rachel?

RACHEL: Nem. Vedd csak át a sajátodat te. Csak szégyelled megkapni.

PHYLLIS: Nem is. Csak félek. Léégyszííí.

(MELVIN belép.)

MELVIN:

(Énekel.)

…Áldás a családban, boldog, boldog nap. Áldás a családban, boldog, boldog nap.

(Észreveszi a sort.)

Mi a szar?! Ti itt é’szakáztatok, vagy mi van má?

RACHEL: Fogd be, Melvin. Te is itt vagy.

MELVIN: Csak viccelek.

PHYLLIS: Melvin, átvennéd az én csekkemet?

MELVIN: Bocs baby. Nem lehet.

(RACHEL odamegy MELVIN-hez és fürkészi.)

PHYLLIS: Nigger, átvennéd a csekkem?

NIGGER: Má’ Teddy-ét is én intézöm. Mi a franc tart má’ ilyen sokáig?!

(RACHEL pofon üti MELVIN-t. MELVIN elkapja.)

MELVIN: Hééé, mi vammá, te, hülye kurva?!

RACHEL: Ne szipuzzá benzint, vazze!

(MELVIN elengedi RACHEL-t.)

MELVIN: Nem is szipuztam.

RACHEL: Igen? Akkor meg mitől kék a szád?

MELVIN: Mi a jó büdös francot ugatsz bele?!

RACHEL: Szokjál le! De sürgősen!

PHYLLIS: Kicsit jobban is törhetnéd magad, hogy jó keresztény legyél, Melvin. A keresztények nem szipuznak.

NIGGER: Szipuzni nem frankó ám - én csak tudom. Majdnem leégett a hajam, mikó’ kipróbá’tam.

MELVIN: Azé, te barom, mert talán nem kellene cigizni, miközben benzint szipuzol. (Énekel.) Áldás a családban, boldog, boldog otthon. Áldás a családban, boldog, boldog otthon.

RACHEL: Gyűlölöm ezt a helyet.

(Várnak. Állóképek, ahogy telik az idő, az egész nap. RACHEL indulni készül.)

PHYLLIS: Hová mész?

RACHEL: Vissza Winnipegbe.

PHYLLIS: Minek?

RACHEL: Élni.

PHYLLIS: Mi? Várj! Ne menj! A csekkek itt lesznek mindjárt.

RACHEL: Tiéd lehet az enyém. Elegem van.

PHYLLIS: Rachel, várj!

(RACHEL elmegy. NIGGER elkezdi ütni az ablakot.)

NIGGER: Héééééééé.

(Erősebben veri az ablakot.)

Mi a franc lesz már? Héééééééééé!!

MELVIN: Heeej.Heeej. Hahóóóó. Hejhóóóóóóóóó.

(MELVIN lassan táncolni kezd.)

PHYLLIS: A francba má’. Minden rossz most történik?! Mi a fenéből adjak enni a gyerekeimnek?!

(PHYLLIS az ablakhoz megy, és ütni kezdi.)

Héééé. Nyissák má’ ki. Kell a pénzem.

(MELVIN folytatja a táncot. PHYLLIS megpróbálja felfeszíteni az ablakot a kezével. Végül, lökdösni kezdik egymást.)

Adják ide a csekkem! Nincs több pénzem! (Elkeseredettségében, minden erejét összeszedve fel akarja tépni az ablakot. Az nem enged. Sírva feladja.) Kell a csekkem! Hogy fogom etetni a gyerekeket? Elmegyek a főnök házához, és elveszem az egyik tehenét.

NIGGER: Vegasban van.

(PHYLLIS megragadja NIGGER botját és ütni kezdi vele az ablakot. A bot eltörik.

PHYLLIS: A gyerekeim éheznek! Mi a francot együnk?!

(MELVIN tánca letargikus véget ér. Megáll, kezeit a magasba emeli.)

MELVIN: Boldog nap.

(Fény Walter éttermén. Eltelt néhány óra. Pár elrendezett szék várja közönségét. Egy doboz pódiumként szolgál. Néhány kezdetleges jelvény TEDDY arcképével van ellátva. NIGGER sántikál a pénztár felé; amin csak tud, megtámaszkodik.

NIGGER: Héé, Walter gyerek! Walteeer! Ho’ a francba’ vagyó’ má’?! Kő valami gyóccer. Fáj a fogam. Meg a lábam is. Hó’ a rákban van má’ Walter?

(TEDDY belép.)

TEDDY: Oké. Gyere, ülj le.

(A székek felé indul.)

NIGGER: Nem nagyon tudok járni.

TEDDY: Baszki, Nigger, ne legyél má’ olyan anyámasszony katonája.

(NIGGER átsántikál a székekhez.)

NIGGER: Óó. Áá. Óó. Áá.

(Leül.)

Egyébként mi ez a készülődés itten?

TEDDY: Gyűlés lesz. Majd meglátod, ha Melvin meg a többiek ideérnek.

(ROBERT belép.)

A francba.

NIGGER: Mivan?

TEDDY: Ez a seggfej nem hiányzik ide.

ROBERT: Walter? Héé, Walter? Teddy, láttad Waltert?

TEDDY: Én ugyan nem.

(ROBERT a pénztár mögé sétál, és előhúz egy kis könyvet.)

ROBERT: Mondd meg neki, légy szíves, hogy itt jártam lerendezni a számlát.

(ROBERT belenéz a könyvbe és beletesz egy csekket.)

Kilencszáz dollár! Uram atyám! Ezek a fiúk csődbe visznek. Mondd má’ meg Walternek, hogy ne adjon el a fiúknak hamburgert, meg ilyen cuccokat az engedélyem nélkül. Megmondod?

TEDDY: Mondd meg magad!

(MELVIN sétál be.)

Hol van Cheezie és Rudy meg a többiek? Mondtam, hogy hozd őket is.

MELVIN: Cheezie kifeküdt, a többiek meg Little Sask-ba mentek bingózni.

TEDDY: Basszák meg.

ROBERT: Szóval, Melvin, mikor is jössz akkor nekem dolgozni?

MELVIN: Ööööö.

TEDDY: Ő nekem fog dolgozni.

ROBERT: Mint mi?

TEDDY: Még nem tudom.

(RACHEL viharzik be egy utazótáskával. A sarkában PHYLLIS-szel.)

PHYLLIS: Ne menj! Magányos leszek.

RACHEL: Walter! Walter! Él még ez a faszi egyáltalán?

TEDDY: Hová, hová, Rachel?

RACHEL: Közöd? Hol a pokolban van Walter?

PHYLLIS: Ne menj! Arra sincs pénzed, hogy buszjegyet vegyél!

RACHEL: Majd visszafizetem Walternak.

(TEDDY előveszi a tárcáját és pénzt ajánl RACHEL-nek.)

TEDDY: Nesze.

RACHEL: Menj a francba, Teddy! Nem kell a szaros pénzed.

TEDDY: Korábban elfogadtad volna.

RACHEL: Mikor?

TEDDY: Anno. Winnipegben.

RACHEL: Akkora egy seggfej vagy, Teddy!

PHYLLIS: Megjönnek a csekkjeink, Rachel. Emiatt nem mehetsz el.

RACHEL: Nem emiatt van Phyllis. Azér’ húzok innen, mert ez a nyüves hely egyre szarabb… a kurva életbe. Á, felejtsd el.

ROBERT: Mi van a csekkel?

PHYLLIS: Rachel…

RACHEL: Még látjuk egymást.

(PHYLLIS le akar ülni. TEDDY nem engedi.)

TEDDY: Kopj le, Phyllis! És csapd a hónod alá a kis barátnődet is. Nőket nem engedünk be erre a gyűlésre.

ROBERT: Milyen gyűlésre? Mi folyik itt? Beavatna valaki?

TEDDY: Gyűlést tartunk az önkormányzatról.

(RACHEL megáll az ajtóban és ledobja a zsákját. ROBERT nevet.)

 Mi olyan nagyos vicces?

ROBERT: Az önkormányzatról?

TEDDY: Aha.

RACHEL: Kinek az önkormányzatáról?

TEDDY: A miénkről. Fogolybegy Első Nemzetéjéről.

PHYLLIS: Az önkormányzatról szeretnél beszélni?

TEDDY: Nem beszélek. Nincs több duma. Már rég megtelt a padlás vele.

RACHEL: Teddy, ez nem fog működni.

TEDDY: Nem-e? Majd meglátod!

NIGGER: Teddy visszaszerzi a csekkjeinket.

ROBERT: Micsoda?

NIGGER: Nem hozták ma a csekkeket. Nem szép nap. Szomorú nap vó’t a mai.

ROBERT: Valószínűleg csak késnek. Holnap megérkeznek.

TEDDY: Mostantól nincs több holnap. Nincs több várakozás. Itt az ideje, hogy átvegyük az irányítást. Nem kell többé az a kurva Áldás.

ROBERT: A főnök nem fog rajongani az ötletért…

TEDDY: Szarik rá!… Ha érdekelné, megszerezné a csekkeket. De ő még itt sincs.

ROBERT: Mer’ hol van?

MIND:

(ROBERT-et kivéve.)

Vegasban!

ROBERT: Ja. Nekem senki nem szólt róla.

RACHEL: És hogy akarod csinálni?

TEDDY: Lesznek jelöltek, aztán kiválasztjuk a főnököt. Az új főnököt. Az ülést megnyitom. Üljetek le!

(MELVIN és PHYLLIS leülnének. RACHEL hátramegy, állva marad. ROBERT is áll. TEDDY megállítja a nőket.)

Ti nem.

RACHEL: Húzz innen.

TEDDY: Nem kellenek nők ebbe a politikai folyamatba. Induljál Winnipegbe inkább. Ne is lássalak.

PHYLLIS: Menjünk, Rachel.

RACHEL: Megy a halál!

TEDDY: Húzzatok!

RACHEL: Húzzál te! Minket hagyj békén! Csak mindent tovább fogsz rontani.

TEDDY: Nézz körül. Ennél rosszabb nem lehet. Az emberek éhen halnak, ha nem teszek valamit.

RACHEL: Senki nem kért téged, hogy tegyél.

TEDDY: Csak hátráltatsz itt minket a munkába’. Épp indultál, asszem. Meg se állj Winnipegig.

RACHEL: Na, akkor itt és most kezdjed elfele a flancos gyűlésedet. Én pedig maradok.

TEDDY: De nincs szavazatod.

ROBERT: Legalább meghallgathatnád őt, Teddy.

TEDDY: Az ülést megnyitom.

ROBERT: Milyen jogon?

TEDDY: Az én jogomon.

ROBERT: Te vagy az ülés elnöke?

TEDDY: Igen.

NIGGER: Vagy talán az asztalé…

TEDDY: Fogd be, Nigger. Ki jelöl engem?

ROBERT: Lassíts egy kicsit, Teddy. Előbb meg kell választani téged elnöknek. És a jelölést valakinek osztania kell. De előbb meg kell tartani az elnökválasztást.

TEDDY: Ez a fehér emberek módszere.

RACHEL: Ez az egész, amit csinálsz a fehér ember módszere. Régen nem szavaztunk a főnökre.

TEDDY: És a nőket sem engedtük be.

ROBERT: Várj, várj. Ezt így nem lehet csinálni. Beszélned kell róla, Konzultálni. Megfontolni. Megint beszélni.

TEDDY: Eddig is csak beszéltünk. Most itt az ideje, hogy cselekedjünk.

ROBERT: Értekezned kéne az Öregekkel. Például Sheldonnal itt.

TEDDY: Értekezni. Beszélni. Ezt tesszük. Most.

PHYLLIS: Segíts nekünk.

ROBERT: Felesleges időpocsékolás.

TEDDY: Ha ezt gondolod az önkormányzatról, akkor most fogd be és húzz a picsába! És vidd magaddal ezt a hülye ri … pacsot is.

(ROBERT vár még, de menni készül.)

MELVIN: Jó főnökünk lennél, Robert.

TEDDY: Kussolj, te kis seggfej.

ROBERT: Folytasd, Teddy.

TEDDY: Mit?

ROBERT: Jelöltesd magad.

(TEDDY megüti NIGGER-t.)

NIGGER: Ó, igen, én jelölöm Teddy-t fenéknek. Úgy értem, főnöknek. Jelölöm Teddy-t főnöknek.

ROBERT:Jó. Na, most kell valaki, aki ezt osztja, különben nem indulhatsz a posztért.

NIGGER:Kosztért? Milyen kosztért?

ROBERT:Te, Melvin! Osztod, hogy Teddy főnök legyen?

MELVIN:Osztom.

ROBERT:OK, szóval?

MELVIN:Szóval mi?

ROBERT:Mondd: „Osztom, hogy Teddy főnök legyen.”

MELVIN:Ó. Osztom, hogy Teddy főnök legyen.

NIGGER:Én szorzom!

ROBERT:Annak semmi értelme.

NIGGER:Miért?

ROBERT:Hát, mert felesleges. Most kell valaki, aki ugyanezért a posztért indul.

MELVIN:Én jelölöm Robert Traverse-t főnöknek.

RACHEL:Osztom.

TEDDY:Te nem szavazhatsz!

RACHEL:ÉN osztom.

ROBERT:Megtisztelő, de én nem akarok főnök lenni. Segítek, de légy szíves engem ne jelöljetek főnöknek. Én nem indulok a posztért.

NIGGER:Koszt. Poszt. Asztal. Ülés. Osztás. Szorzás. Hogy a francba’ van, hogy Robert így vágja? Mennyibe, hogy kamuzik!

ROBERT:Nem kamuzok. Ha nem hiszitek, járjatok utána. A Robert-féle Ügyrend[§] az alapja mindennek.

NIGGER:Áhá. Láttyátok? Én tudtam. Ezek az ő szabályai. Csak arra utazik, ami neki jó.

ROBERT:Ez nem igaz. A szabályokat pedig nem én találtam ki.

NIGGER: Akko’ meg miér’ híjják Robert-féle Ügyrendnek?

ROBERT: Nemtom. Mert így hívják a fazont, aki írta.

NIGGER: Áááá. Hazudik. Ő írta.

TEDDY: Jó, lapozzunk.

NIGGER: El kéne énekelnünk az Ó, Kanadá-t a gyűlés előtt, vagy az Isten óvja a királynőt.

(Énekel.)

„O Kanada. Hazánk és szülőföldünk…” –

(A „szülő” szót megnyomja a hatás kedvéért.)

Egy bennszülött írta ezt a dalt.

MELVIN: Ez nem azt jelenti.

NIGGER: De igenis ezt jelenti! Bennszülött. Ez frankón mink vagyunk.

MELVIN: Ja, de nem úgy.

TEDDY: A jelölést a törzsfőnök posztjára lezárom, Robertet pedig ki.

NIGGER: Osztom.

PHYLLIS: Fiúk, ezt nem tehetitek!

RACHEL: Nem lehetsz az egyetlen pályázó. Robertnek igaza van. Teddy, te azt sem vágod, hogy mit akarsz igazából csinálni!

TEDDY: Tudom, mit teszek. Végre rendbe hozom a dolgokat. És javítok a helyzetünkön.

RACHEL: És hogy? Úgy, hogy ugyanazt a szarságot csinálod, ami már eddig is volt? Önkormányzat? Baromság. Csak más nevet adsz neki. Minket nőket meg kihagysz belőle. Nagyívben leszarsz mindenkit.

TEDDY: Oké. Akkor szavazzunk.

ROBERT: Hé. Hé, Teddy. Ha azt akarod, hogy ez az egész fair legyen, kell még néhány jelölt a posztra. Egyedül indulni a posztért nem mutat valami jól.

PHYLLIS: Én jelölöm Melvint.

TEDDY& RACHEL: Osztom.

TEDDY: Én osztom.

RACHEL: ÉN osztom.

ROBERT: Emberek, ez nem így működik.

NIGGER: Honnan tudod?

ROBERT: Mert én voltam ilyen gyűléseken. Tudom, hogy hogy zajlik egy ilyen. Legyetek csendben. Figyeljetek. Kell egy titkár. És még több ember. Úgy nem fog működni, ahogy ti most csináljátok. Tervezés kell. Előkészületek. Ezek elengedhetetlenek. Mindent alaposan ki kell gondolni.

TEDDY: Miér’?

ROBERT: Óóó, basszus, én lépek. Reménytelenek vagytok.

MELVIN:

(Megállítja.)

Robert, segítened kell nekünk.

ROBERT: Nincs értelme. Ez így nem megy. Ez így nem ér semmit. Az érvényes választásnak van egy folyamata. És ez nem az.

TEDDY: Melvin, hagyjad, hadd menjen.

MELVIN: Maradj.

ROBERT: Nincs értelme. Ez nem fog működni. Előbb tudnunk kell, mit csinálunk. Az eljárást kell megérteni. Rendeleteket hozni. Kell egy alapszabályzat is. Meghatározásokkal.

TEDDY: Ezeket majd időközben meg tudjuk tanulni.

ROBERT: Nem. Teddy, nem. A önkormányzat lehetősége egyszeri alkalom. Ha szerencsések vagyunk.

RACHEL: És mikor a francba vótunk mi utoljára szerencsések? Kapcsolj vissza egy kicsit, Teddy.

TEDDY: Tessék, most is csak tépjük a szánkat. Ideje, hogy szavazzunk.

PHYLLIS: Várj, várj. Előbb imádkozni akarok.

TEDDY: Szó sem lehet róla.

PHYLLIS: Menj már. Én nem jelöltettem magamat semminek. Előbb imádkoznunk kell. A törzsünknek egyébként is szüksége van Istenre, ha önkormányzatot akarunk.

TEDDY: A mi népünknek a saját hitére van szüksége. Nem a fehérek szaros vallására.

NIGGER: El kell énekelnünk az Ó Kanadá-t.

(PHYLLIS imádkozni kezd. Végül mindenki lehajtja a fejét, TEDDY-t és RACHEL-t kivéve.)

PHYLLIS: Istenem, add áldásod arra, amit mostan teszünk, és ne haggyad, hogy tévedjünk. És köszönjünk, hogy Robertet hozzánk kűdted, hogy megmondja, mit tegyünk. És add, hogy a vezetőink igazságosak és jók legyenek a népünkhöz. Köszönjünk, Jézus. Én ugyan nemtom, mi az az önkormányzat, vagy hogy ebbő’ az egészből mi fog kisülni, de imádkozom, hogy segíts meg minket. Köszönjük, Jézus. És nagyon sajnálom, hogy majdnem elszí’tuk a Bibliát és imádkozom, hogy emiatt Rachelnek ne legyen semmi baja. Meg nekem se. És ne haggyad, hogy legyen egy harmadik. És áldd meg Niggert, a mi Öregünket, és Melvint és Teddy-t. És, Uram, talán nem ez a legjobb idő arra, hogy önkormányzatot alakítsunk, talán várnunk is kellene vele –

TEDDY: Ámen.

PHYLLIS: Ámen. Jézus. Ámen. Oké, hát akkor most valaki mondjon beszédet. Te, Melvin?

MELVIN: Nem. Azt akarom, hogy előbb Robert beszéljen. Hallani akarom, mit akar mondani.

(RACHEL elkezd tapsolni: „Halljuk! Halljuk!” Hamarosan mindenki, TEDDY-t kivéve, bekapcsolódik, végül ROBERT belekezd a beszédébe.)

ROBERT: Figyeljetek! A bennszülötteknek már réges-rég kellene, hogy önkormányzatuk legyen. Ahelyett, hogy alamizsnát kunyerálunk. Akár az iskoláinknak, akár a gyerekeinknek, vagy ételért. Bár sokan azt hiszik, hogy nem, de mi tényleg csövesek vagyunk.

NIGGER: Ez én vagyok! Én csöveztem a Fő utcán, egészen addig, míg az a rendőrkocsi el nem ütött, és hozzámvágtak tíz lepedőt és akko’ meg hazagyüttem és így fullra kijózanodtam.

ROBERT: Nem rád értettem, Nigger. Csak szerettem volna rávilágítani a helyzetünkre. Sajnálom, ha megbántottalak.

NIGGER: Jaj, mennyé má’. Tom, hogy ki vagyok és mi vótam. Csak hagy mongyak még valamit. Az emberek mindig akkó attak lóvét, amikor baromira nyomoroncnak néztem ki. Így kunyiznak Ottawában. Nézzé egy kicsit szomorúan, és máris adnak pízt. (NIGGER szomorú arcot vág.) Vagy jácc nekik valami zenét. Mongyuk hegedűjj. Egyszer majd a hónom alá vágom a hegedűmet, visszamék Winnipegbe, és szerzek egy kis pínzt.

ROBERT: Ez ugyebár egy gyűlés. Gyűlés az önkormányzatról. Mi is az? Meg tudjátok mondani? Teddy, szerinted?

TEDDY: Az önkormányzat, szerintem, mint a szó is jelöli: Mi kormányozzuk magunkat. Az Indián Ügyektől függetlenül.

ROBERT: És hogy működik?

TEDDY: Hát… kézhez kapjuk a saját pénzünk, és azok a seggfejek nem fogják lenyúlni. És mi kezeljük az ügyeinket.

ROBERT: Szóval, azt mondod, hogy az önkormányzat abból áll, hogy kézhez kapjuk a pénzünket és gondoskodunk magunkról.

TEDDY: Aha.

ROBERT: És mit kezdesz azzal a ténnyel, hogy a Fogolybegy Rezervátum csődbe ment? A csekkjeit mind visszadobták. Egyetlen bank van Ashern-ben, amelyik beváltja a segélycsekket, de csakis a segélycsekket. Semmilyen más rezervátumi csekket.

PHYLLIS: Teddy még az én kis csekkemet sem váltotta be.

ROBERT: Csönd, Phyllis. Másik kérdés. Honnan fog jönni a pénz az önkormányzathoz?

TEDDY: Az államtól.

ROBERT: És nekik ki ad pénzt?

TEDDY: Az már nem rám tartozik.

ROBERT: Az adófizetők. Már a betegbiztosítást sem tudják fizetni. És semmi mást sem. És ez a fehérekért van. Gondolod, érdekelné őket egy rakás indián?

TEDDY: Tartoznak nekünk.

ROBERT: Persze, hogy tartoznak. Mi ugyan azon a földön élünk, amit adtak nekünk, de ezen a területen kívül mást nem fogunk kapni. Ez a rezervátum kevesebb, mint ezer négyzetmérföld. Az ország területe meg több millió négyzetmérföld. De mi csak ennyit kaptunk, és ennél csak kevesebb fog nekünk jutni, ahogy ürül a kassza.

TEDDY: Csak visszavesszük a földünket.

RACHEL: Nem fog menni. Mert elvesztettük. Legyőzött nemzet a miénk.

ROBERT: Nem. Nem vagyunk legyőzött nemzet. És soha nem is voltunk. Ez a probléma. Ha idejöttek volna, és seggbe rúgtak volna ahelyett, hogy kezet ráznak velünk, minden jobb lenne. Annak idején a népünk értette mi a vereség. Mi az, elveszteni egy háborút. És mik a következményei. Ehelyett csúnyán rászedtek. És most ezért ülünk nyakig a szarban. A mai napig átvágnak. Miért, szerintetek micsoda az Áldás?

TEDDY: Hogy te mennyi szarságot tudsz összehordani?!

RACHEL: Inkább fogd be, Teddy.

ROBERT: Szóval, Teddy?

TEDDY: Szóval, mi?

ROBERT: Ez lenne az önkormányzat?

RACHEL: Nem. Ennél többet kell, hogy jelentsen. Tudnunk kell, hogy mibe vágjuk a fejszénket. Nem ülhetünk tovább ölbe tett kézzel, bepiálva, benzint szipuzva, arra várva, hogy meggazdagodjunk, úgy, hogy közben meg szarunk másokra. Régebben másként ment ez az egész. Törődtünk a többiekkel és a gyerekeinkkel. Ezért akarok elmenni, mert a városban tudjátok milyen. Senki le se szar, de itt… Tudom, milyennek kéne, legyen. És nem olyan. Vissza kell mennünk a gyökereinkhez. Mint amikor még az emberek házról házra jártak karácsonykor, és megosztották egymással a kaját. Meg a történeteiket. Gondoskodtunk egymásról. Figyeltünk a másikra. Emlékszel, Nigger?

(NIGGER nem emlékszik. TEDDY feláll a ládára.)

TEDDY: Rendben, elég. Meghallgattam mindenkit, és mindenki azt mondja, ne vágjunk bele. Nem lehet önkormányzatunk.

ROBERT: Csak azt mondtam, hogy előbb tisztában kell lennünk azzal, hogy ez mi egyáltalán. És hogy nem szabad mindenféle változást rátukmálni az emberekre, ha nincsenek rá felkészülve.

RACHEL: Figyelj csak, Teddy!

TEDDY: Nem. Én tudom, mi kell nekünk.

(ROBERT fejét rázva elmegy.)

Dih na way mahg a nay duk – (Barátaim és rokonaim –)

MELVIN: Várj, Teddy. Beszélj angolul.

TEDDY: Dih na way mahg a nay duk, asa wasa ki bi isha min ooma ka ai ing. Mi ooma ka dasi wo big ai ing. Ki kee asha dis oomin, shigo noong-um aa michi pee ang oki ma wi win chi meeni nang shoonian. A pee woogi ma kan wi an ka ween shig o da ashan di seem. Kakina awiah ta meena shoonian. Ki ka meeni ni nim shoonia. A way woogi mah kan ka ishad Las Vegas, pi san igoo mas kowi see win ki woo ta bi namin. A pee das ta gooshing ki ka sagichi wa binanan, omah woo chi ish koon i ganing. Ki ka machi a tad i minoma. Kakina oona a tagaa wi nan ta pisco wheels of fortune, blackjack, shig oh slot machines. Mi ih kaa ishi shoonia kaa ing. Keena wind ki ga woono dah min awa naan ki anishinabaywid. Ka ween a woshi may ongo blond hair ka ahwad, shi g oka az kawabi jee wabiwad Bill C-31 ka inid oh, kap i woo ta pin a wad ki shoonia min nin. Shi g oka iah way anishinabaa wit tau win. Ki ka woo tabi na min iway koy ak anamiahwin. Ka ween a wooshi may owoo wa miti goo ishi woo dana mi way igamik.

(PHYLLIS a fejét rázza.)

Ka keena Bazooka Joes ta anishinabe wooshi pee i gaday.

(TEDDY felmutat egy Bazooka Joe-s viccet.)

 Keena wah ka kin ah ki masi na a ma wim ka goo. Phyllis ki masi na amau a shoonia. Nigger, ki masi na neen ka ki woo tabi na man ki wee bid.)

 (Barátaim és rokonaim, sok mindenen túl vagyunk már. Egész életünket itt éltük le. Mi láttuk el saját magunkat, most pedig a kormány pénzétől függünk. Ha én leszek a főnökötök, többé nem lesz segély. Én adom majd a pénzt. Amíg a fönők Las Vegasban van, átvesszük a hatalmat. És mikor visszatér, kirúgjuk a rezervátumról. És belevágunk a szerencsejáték-bizniszbe. Lesz majd szerencsekerék, blackjack meg félkarú rabló. Így fogunk pénzt szerezni. És arról is döntünk, ki számít indiánnak. Elég volt a szőke, kék szemű C-31-esekből, akik befurakodnak a rezervátumunkba és elszedik a pénzünket. Na, és ott van még az indián vallás. Az igazi vallás az lesz, amit mi gyakorlunk. Elég volt a fehér ember vallásából.

(PHYLLIS a fejét rázza.)

És a Bazooka Joe is Saulteaux-ul lesz.

(TEDDY felmutat egy Bazooka Joe-s viccet.)

Ti itt mind tartoztok nekem valamivel. Phyllis, te pénzzel. Nigger, te azér’, mert kiütöttem a fogadat.)

NIGGER: Ka wen koosha ki kee wood tabi na seen ni wee wipid. Ka abi ni wee sa kaa dam. (Nem is a jót találtad el. Egyébként is, még mindig fáj.)

TEDDY: Melvin ki masi na a mau ka kee weegi nan chi aihin truck, ta goo gravel chi aihin ki meeka nang. Shig oh ka keen Rachel ki masi na a mow chi pis nanabi ann, chi ki pa aman kidoon. (Melvin, te tartozol, mert segítettem kavicsot szerezni az apád útjára. És te, Rachel, tartozol hogy tartsam a számat.)

(RACHEL felrúg egy széket.)

RACHEL: Ez mocskos hazugság!

MELVIN: Micsoda?

PHYLLIS: Rachel, nyugi.

TEDDY: Paa ka aka way hookerish. (Vigyázz, te hülye szajha.)

RACHEL: Én nem tartozom semmivel. Ez itt meg azt mondja, Melvin, hogy tartozol neki a kavicsért az apád útján.

MELVIN: Mi?

TEDDY: Én szereztem. Semmit nem kaptál volna, ha én nem lennék. Te C-31-es vagy.

MELVIN: Azt a kavicsot én kaptam. Te nem is… én még jóval előtted kértem, és mindenkinek adtak, csak nekem nem. Aha, szóval, erről lehet megmondani, ki C-31-es ezen a rezervátumon! Az, akinek térdig ér a mocsok az utcájában.

TEDDY: Ez azért van, mert félvér vagy.

MELVIN: Én inkább vagyok indián, mint te.

(TEDDY kineveti.)

A szívemben. A lelkemben.

TEDDY: Te csak egy papírt kaptál, meg valami hülye egyezmény számát.

RACHEL: Teddy, te sem vagy tisztavérű. A nagyid részben fehér volt.

TEDDY: Woo nab in, pisahnabin. (Tedd le a segged és kussolj.)

RACHEL: Fejezd be, Teddy. Azt sem tudod, mit teszel. Nagy kamu az egész. Nézd ezt a szaros táblát a hülye fejeddel.

(RACHEL felkap egy plakátot.)

Kész röhej vagy. Ez az egész dolog egy röhej.

TEDDY: Kuss!

RACHEL: NEM. Ennél intelligensebbet nem tudsz mondani, Teddy? Ha? Talán mondd azt, hogy „Fejtsd ki ezt bővebben.” Vagy „Nem értek veled egyet.” Vagy bármit. Bármit, amiből kiderülne, hogy figyelsz rám. Hogy figyelsz ránk. Ahelyett, hogy csak kihasználsz minket.

TEDDY: Most fogd be. Különben elmondom mindenkinek, hogy mi vagy.

RACHEL: Mi vagyok, Teddy?

TEDDY: Tudjátok, hogy mit csinált ez a némber?

RACHEL: Kurvákkal kefélsz.

TEDDY: És ezt te honnan is tudod?

RACHEL: Tudom. Mert velem is le akartál feküdni.

PHYLLIS: Micsoda?

TEDDY: Rachel egy kurva. Egyszer Winnipegben, felhívtam a kurvaszolgálatot, hogy küldjenek egy nagyon dögös kis pipit, és ezt küldték.

MELVIN: Ez igaz, Rachel?

RACHEL: Számít, ha igen?

TEDDY: Hogy a francba ne?! Miféle rezervátum főnöke lennék, ha hagynám, hogy kurvák rontsák itt a levegőt?! Arra van az ajtó! Senki nem akar itt látni téged. Mahjan. Akitten.

RACHEL: Nem ismerek mást, aki ennyire bemocskolná a nyelvünket. Mi a francér’ nem foglalkozol inkább Margrettel, meg a babával, ahelyett, hogy tovább rontod a helyzetünket?!

TEDDY:

(Megragadja RACHEL-t a hajánál.)

Te büdös kurva!

RACHEL: Engedj el, te barom!

TEDDY: Pénzé’ bárkinek szétdobod a lábaidat! Soha a büdös életben nem kefélnék egy ilyen fertővel!

(Elengedi RACHEL-t.)

Még a saját hajára sem büszke. Ezt nézzétek! Befestette! Indián haj, fekete haj. Ő meg szégyelli. Még csak nem is mossa!

NIGGER: Elég már!

TEDDY: Kurvára igazad van. Elég!

(TEDDY RACHEL felé indul, aki megállítja az ujját nekiszegezve. RACHEL kihátrál.)

Húzd el a beled a rezervátumomról!

(MELVIN leül, feszült.)

Te is. Tűnjetek a picsába!

(PHYLLIS megragadja RACHEL zsákját. Eközben TEDDY belerúg a nőbe.)

NIGGER: Hé, má’!

TEDDY: Fogd be!

MELVIN: Na, én lépek.

TEDDY: Rakd vissza a segged! Mindenki fogja be, a kurva életbe. Most szavazzunk. Ki szavaz Melvinre?

(Senki nem teszi fel a kezét.)

Ki szavaz rám?

(TEDDY felteszi a kezét, és felemeli NIGGER-ét.)

Rendben. Köszönöm. Elfogadom a jelöléseteket, hogy én legyek az új főnök. Jól foglak szolgálni titeket. Ámen.

(Vége az első felvonásnak.)

MÁSODIK FELVONÁS

(A Fogolybegyi Pünkösdista Templom lépcsői. A templom feliratát a „Teremtő Templomá”-ra cserélték. A „Láttam a fényt” hallatszik ki a templomból, határozottan vidéki hangzásban szól. A dallamot kezdi elnyomni egy lassan verő dob. A dobhoz egy dal társul. A „Láttam a fényt” elhal. MELVIN ül a lépcsőn. Egy rongyot húz elő, megpörgeti kicsit. TEDDY belép.)

MELVIN: Boo-zhoo Teddy.

TEDDY: Boo-zhoo. Mit csinálsz itt, Melvin?

MELVIN: Semmit.

TEDDY: Hát, akkor csináld ezt a semmit máshol.

MELVIN: Még nem akarok menni innen.

TEDDY: Kopj le.

MELVIN: Tod, mér jövök ide?

TEDDY: Hogy rontsad itt nekem a levegőt?

MELVIN: Azér’ jöttem ide, mert itt nem szipuzom. Ez az egyetlen hely, ahol nem megy a szipuzás. Totál szarú’ érzem magam, ha itt csinálom. Egyszerűen nem megy.

TEDDY: Akko’ meg mit keres még mindig nálad az a rongy?

MELVIN: Hát, mer’ ha innen majd elmegyek… akkor megin’ szipuzok majd.

(MELVIN feláll. TEDDY kiveszi a kezéből a rongyot. Csaknem le kell birkózza MELVIN-t érte.)

TEDDY: Húzz a francba. Mahjan.

(MELVIN elmegy. TEDDY előszed egy cigarettát, és rágyújt. Kavicson gördülő kerekek zaja hallatszik, a reflektor egy pillanatra TEDDY-n. Teherautó ajtaja nyílik és csukódik. ROBERT lép be. Észreveszi hogy megváltozott a felirat. Lassan felindul a lépcsőn.)

ROBERT: Ez meg micsoda?

TEDDY: Ahnamay igamik. [Templom.]

ROBERT: Ez nem egy templom. Mi a francot műveltél itt?

TEDDY: Ez az önkormányzat első lépése. Irányítás alá vonjuk a saját hitünket. Nem kell többé az istenverte fehérek vallása. Visszatérünk ahhoz, amit már ismerünk. Ez a legfontosabb a mieinknek, a hitünk.

ROBERT: És ha elpusztítod, meghalunk.

TEDDY: Nem pusztítok el én semmit.

ROBERT: Mit akarsz?

TEDDY: Kérdezni akartam valamit-

ROBERT: Ki vele.

TEDDY: Azon tűnődtem, hogy adnál-e kölcsön ötezer dolcsit.

ROBERT: Minek?

TEDDY: Manitoba egyik leggazdagabb rezervátumává akarom ezt itt tenni.

ROBERT: Nem utazom ilyen dolgokban.

TEDDY: Azér’ mert én kérem, igaz?

ROBERT: Azért, mert a kölcsönt nem szokták visszaadni.

TEDDY: És az hogy tetszene, ha a templom egy részét jelzálognak felajánlanám?

ROBERT: A templom nem egy egyszerű ingatlan, Teddy!

TEDDY: Látod ezt?

(TEDDY a templom feliratára mutat.)

Az én művem. Senki nem akadályozott meg. És senki nem fog megakadályozni abban sem, hogy a minden istenverte kereszténytől megszabaduljak a rezervátumon.

ROBERT: Nem teheted.

TEDDY: Ja, ezt mondják. De tudod mit? Megtehetem.

ROBERT: Senki sem ismeri el a hatalmadat.

TEDDY: Akkor mér’ lett ez a hely mégis más, ha?

(ROBERT nem szól.)

Tudod, mire jöttem rá? Nem tart sokból megváltoztatni a dolgokat. Csak egy kis akarás. Egy kis munka. És pénz.

ROBERT: Egy centet sem adok neked.

TEDDY: Nem is arra kérlek, hogy adj. Csak kölcsönkérnék. Nem kell, hogy adj. Te és én csomó hasonló dolgot akarunk. Mindenki itt a rezervátumon olyan lehetne, mint te és Walter. De nem lesz belőle semmi, hacsak néhány okos legény, mint mi, nem megyünk, hogy segítsünk és munkát adjunk nekik. Mi adhatnánk nekik munkát. Visszakapnák az önbecsülésüket. Mindketten üzletemberek vagyunk. Értem, hogy azt gondolod, hogy ezzel csak elbaszod a pénzed, szóval, ajánlok neked valamit. Most, hogy én vagyok a főnök, a lakáskérdést is én ellenőrzöm. A házakba wc-k kellenek. Meg emésztőgödrök. És csövek. Hány házban dolgoztál ezen a rezervátumon az elmúlt két évben?

ROBERT: Nem emlékszem.

TEDDY: Azér mer’ egyben sem. Mindenki tudja, hogy a régi főnök és a tanács előbb hívna egy fehéret, mint hogy téged. Te is és én is tudjuk, hogy irigyek. De én nem vagyok ilyen. Tudom, hogy csak együtt kell működjünk. Itt van például a templom. Esetleg megoszthatnánk.

ROBERT: Nem. Nem tudom.

TEDDY: Gondolkodj rajta.

ROBERT: A pénz nem minden.

TEDDY: Dehogyis nem. Ugyanazt akarjuk az embereinknek, gyerekeinknek. Egyszerű dolgokat. Pénzt. Munkát. Büszkeséget. Segíts ezt elérni. Volt valaha igazi hatalmad?

ROBERT: Már jó ideje van pénzem.

TEDDY: Nem erre gondolok. Hanem igazi hatalomra. Ami nekem van most. Király dolog főnöknek lenni. Létrehozhatsz dolgokat. Mi, létrehozhatunk.

ROBERT: Nekem nem hiányzik az ilyen felelősség.

TEDDY: Oké. Rendben. Nézd, csak ötezer dolcsi kellene. Biztosíthatlak róla, hogy az utolsó centig visszakapod.

ROBERT: Hogyan?

TEDDY: Kaszinót nyitunk itt. Lesz blackjack, félkarú rabló, meg minden, ami kell. Egy hét alatt visszakapod a pénzed. Sőt, egy nap alatt. Akár egy nap alatt.

ROBERT: Ezt én nem támogathatom. A szerencsejáték veszélyes üzem.

TEDDY: Mer’?

ROBERT: Mert az és kész. Nem keresztény.

TEDDY: Az se, hogy sok pénzed van. Azt hittem, hogy a gazdagoknak el kell adományozniuk a pénzüket. Nem ezt mondja Jézus?

ROBERT: Ez csak egy példa volt. Jobban tudok segíteni az embereken, ha van pénzem, mintha nincs.

TEDDY: Pontosan. Én is így vagyok ezzel. A kaszinó csak az első lépés. Tervezem, hogy kiadok területeket a rezervátumon és utánajárok, van-e arany, vagy gyémánt, vagy ilyesmi a földben. Meg van még egy csomó dolog. De szükségem van segítségre. Te vagy az egyetlen, aki tudna segíteni a törzsünknek. Ezért kérem a te segítségedet, Robert.

ROBERT: Ügyvédnek kellett volna menned, Teddy.

TEDDY: Mér?

ROBERT: Még a leghülyébb ötletek is jól hangzanak a te szádból.

TEDDY: Akkó’ mit szólsz ahhoz, hogy nekem elég, ha annyit mondasz, hogy „talán”, Robert. Oké? Csak annyit, hogy talán. Nem egy igent. De semmiképp sem egy nemet. Csak egy talánt. És akkor én nekilátok a dolgoknak.

ROBERT: Ezen még gondolkodnom kell.

TEDDY: Jó. Frankó. Tedd azt.

(TEDDY megrázza ROBERT kezét.)

Tudod, mi járja a pénzszerzésről?

ROBERT: Na mi?

TEDDY: Fogat húzni könnyebb.

(RACHEL és PHYLLIS PHYLLIS házában.)

PHYLLIS: Kölykök, ne üssétek má’ azt a kutyát. Büdös kölykök!

RACHEL: Kéne egy cigi.

PHYLLIS: Van még pár csikk.

(RACHEL zsebre teszi a megmaradt csikkeket.)

RACHEL: A végén még ott fogok kikötni, mint Nigger. Utálom ezt a helyet.

PHYLLIS: Val’szeg, ez mentett meg.

(PHYLLIS kimegy a konyhába. Egy penészes kenyérrel és két szardíniakonzervvel tér vissza. Kinyitja a konzervet és nekilát szendvicset készíteni.)

RACHEL: Min ügyködsz?

PHYLLIS: Szendvicset csinálok Schmidty virrasztására.

RACHEL: Phyllis, ez bűzlik. Senki nem eszi ezt meg. Legalább lazacot tennél rá.

PHYLLIS: Legutóbb azt tettem.

RACHEL: Akkor most kenj rá lekvárt.

PHYLLIS: Nincs. Csak szardínia van. A gyereket utálják a halat.

RACHEL: Nem kéne megpirítanod?

PHYLLIS: Bedöglött a pirítóm.

RACHEL: Akkor akaszd fel és tedd a sütőbe.

PHYLLIS: Az akasztó megolvadna.

RACHEL: A tieid nem fémből vannak?

PHYLLIS: Azokat kidobtam.

RACHEL: Mér?

PHYLLIS: A műanyagot jobban szeretem.

RACHEL: Egyébként se kéne ezeket készítened Schmidty virrasztására. Mit adsz majd a gyerekeidnek?

PHYLLIS: Azt még nemtom.

RACHEL: Akkor jobb lenne, ha elkezdenéd törni rajta a fejedet.

PHYLLIS: Nem beszélhetnénk másról?

RACHEL: Nem. Senki nem hajlandó belegondolni a helyzetébe. Mindenki megpróbál úgy tenni, mintha minden a legnagyobb rendben lenne, pedig nem.

PHYLLIS: Te csak légy óvatos, Rachel. Elbújhatsz itt a padláson, jó? Én is oda bújtam, hogy ne verjenek meg.

RACHEL: Ezt felejtsd el. Nem bujkálok. És nem megyek sehova. Nem hagyom, hogy Teddy megússza ezt szárazon.

PHYLLIS: Hagyd már, Rachel. OK? Légy szíves. Csak hagyd, hadd csinálja Teddy ezt az önkormányzat-izét. Talán még a segélyünket is visszaszerzi.

RACHEL: De hát beléd rúgott, emlékszel?

PHYLLIS: Tudom. De sokkal rosszabb dolgokat is kibírtam már, mint egy seggberúgás. Te csak legyél óvatos. Várd meg, amíg megjön az Áldás, és minden visszatér a rendes kerékvágásba.

RACHEL: Rendes kerékvágás? Nincs mivel etetned a gyerekeidet! Vagy magadat! Amid meg van, elajándékozod. Nézd ezt a kenyeret! Penészes.

PHYLLIS: Oh, az nem baj. Majd imádkoznak érte a templomban.

RACHEL: Na és? Attól friss és ropogós lesz?

PHYLLIS: Nem, de az emberek nem lesznek rosszul, ha megeszik.

RACHEL: Phyllis.

PHYLLIS: Mi van?

RACHEL: Á semmi.

PHYLLIS: Hé, nem volt igazad, tudod?

RACHEL: Miben?

PHYLLIS: Volt Phyllis a Bibliában. Az a nagy Góliát nevű pasi. Filisz-teus volt.

RACHEL: Az nem a neve. A népét hívták így.

PHYLLIS: Tudom, de mégiscsak volt egy Phyllis a Bibliában.

RACHEL: Aha, és tudod, mi történt azzal a pasival?

PHYLLIS: Fejbe dobták egy kővel.

RACHEL: Pontosan.

PHYLLIS: És akkor? A nevem attó’ még benne van a Bibliába’.

RACHEL: Ha te mondod, Phyllis.

PHYLLIS: Hogy lehet, hogy nem mondtad el nekem, Rachel?

RACHEL: Micsodát?

PHYLLIS: Hogy kurva voltál.

RACHEL: Phyllis. Kurva voltam.

PHYLLIS: És nehéz volt? Mármint, amit csináltál? Hogy kurva voltál, meg minden.

RACHEL: Először igen, de aztán nevet váltottam és levágattam a hajam.

PHYLLIS: És mi volt a neved?

RACHEL: Simone. Valami franciát akartam, mer’ az jól hangzik.

PHYLLIS: Simone? Lehettél volna inkább Frenchy vagy Buffy.

RACHEL: Hé, kurva voltam, nem fodrász.

PHYLLIS: Szóval, fájt?

RACHEL: Igen. Persze, hogy igen.

PHYLLIS: És akkor mér’ csináltad? A kurválkodást.

RACHEL: Amikor kicsi voltam, semmi nem akartam lenni. Senki nem mondta, hogy ezt lehetsz, vagy az lehetsz, és amikor elmentem innen, megláttam, ki is vagyok én. Életemben először.

PHYLLIS: És kit láttál?

RACHEL: Egy nőt. Egy indián nőt. Iskolák nélkül. Pénz nélkül. Jövő nélkül.

PHYLLIS: De ezek nekem sem voltak meg soha, Rachel, és mégsem lettem kurva.

RACHEL: Talán nem, de mondok neked valamit. Sok ember szemében te is pont annyit érsz.

PHYLLIS: A te szemedben is?

RACHEL: Nem, Phyllis. Nem így értem. Én csak… francba.

PHYLLIS: Mi az?

RACHEL: Még csak időm sincs Schmidtyt gyászolni. Utálom Teddyt, amiért ezt teszi.

PHYLLIS: Ő honnan tudta?

RACHEL: Ahogy mesélte, felhívta a közvetítőszolgálatot, és ők engem küldtek. Elmentem a hotelbe, ahol volt. A Windsorba. És amikor ajtót nyitott, ott álltam én.

PHYLLIS: Mondott valamit?

RACHEL: Először nem. Csak néztünk egymásra. Aztán el akartam menni. De azt akarta, hogy maradjak.

PHYLLIS: És maradtál?

RACHEL: Nem. Hazajöttem.

PHYLLIS: Az jó.

(PHYLLIS ad néhány tepsit RACHEL-nek.)

Tessék.

RACHEL: Nem fogok pitét sütni.

(RACHEL feláll, menni készül.)

PHYLLIS: Most hová mész?

RACHEL: Van egy kis elintéznivalóm.

PHYLLIS: Micsoda?

RACHEL: Női dolog.

(Fény TEDDY-éken. Az asztalon egy bontott csomag virsli és egy zacskó hot-dog kifli. NIGGER beletesz egy virslit egy kiflibe, harap belőle egyet, aztán eldobja a kiflit. Egy halom papír hever előttük. NIGGER és MELVIN mindent megtesznek, hogy úgy tűnjön, dolgoznak. TEDDY szorgosan válogatja a papírokat. Dohányzik. Megszólal a telefon.)

TEDDY: Fogolybegy Első Nemzete. He? Nem tudom, hol van a segély pénz. Ja, én vagyok most a főnök. Ja. Oké. (Lerakja.) Mi az istent csinált itt a főnök meg a tanács? Ezt nézzétek!

(NIGGER megnézi a papírokat, és bólogat, mintha értené.)

Micsoda kupleráj!

NIGGER: Ja, az.

MELVIN: Az emberek tehetnek róla. Ők szavaztak rájuk. Azt kapják, amit érdemelnek.

NIGGER: Helyes a bőgés. Én például, biztos, hogy nem fogok megint erre a brancsra szavazni. Nem érdekel, mennyi sört adnak. Te mennyit kaptál, Melvin?

MELVIN: Hogy mit?

NIGGER: Sört.

MELVIN: Egyet se. Nekem csak benzinjegyet adtak.

TEDDY: Egyáltalán kire szavaztál?

NIGGER: Má’ nemtom.

(Megszólal a telefon.)

TEDDY: Fogolybegy Első Nemzete. Igen? Honnan a francból kéne tudnom? Tudom, hogy én vagyok a főnök! Hívjon később. (TEDDY leteszi.) Tudjátok, hol vannak a könyvelési szarságok?

MELVIN: Melyikre gondolsz?

TEDDY: Az egészség- és oktatásügyiek.

NIGGER: Minek az neked?

TEDDY: Mér mit gondolsz, miből fogom fizetni a félkarúkat?

(Megszólal a telefon.)

Fogolybegy Első Nemzete. Mi? Hogy egy hiúz van a fáján? És mi az ördögöt kéne nekem azzal csinálni? Lője le.

(TEDDY leteszi.)

Az emberek fülébe jut, hogy új főnök van, és ecceribe’ mindenkinek a haverja vagyok.

(Megszólal a telefon.)

Halló! Honnan a faszból kéne tudnom, hogy hogy kell pézsmapatkányt sütni?

(TEDDY lecsapja a telefont.)

Tud valamelyiktek gépelni?

(NIGGER és MELVIN egymásra néz, majd megrázzák a fejüket.)

OK, akkó’ találjátok meg azokat az üres csekkeket -- (Megszólal a telefon. TEDDY gyakorlott mozdulattal feltépi a kagylót.) Ne hívogassanak. Oh, Elnézést. Azt hittem egy törzsi tag. Nem számít. Akkor kapcsolja nekem az Indián Ügyek körzeti igazgatóját, ha már a miniszterrel nem beszélhetek.

(TEDDY kimegy a telefonnal. NIGGER és MELVIN lazítanak.)

NIGGER: ’S mit kőne nekünk itten csiná’ni?

MELVIN: Tudja a halál.

NIGGER: Nem sokára lesz még egy jó ember a rezervátumon.

MELVIN: Kicsoda?

NIGGER: Én. A harmadik. Az én leszek. Épp az előbb történt. Azok a dögök megkergettek kinn, én meg a fejemre estem.

MELVIN: Hogyhogy?

NIGGER: Meg akartak harapni itt.

(Az ülepére mutat.)

Az üregemen.

MELVIN: Ülepeden. Jobban kéne, angolul beszélj, Nigger.

NIGGER: Oszt meg minek? Jó’ beszélem én a angó’t. Csak nem hallod, mer eccer megégettem a nye’vem. Megnya’tam a forró tepsit. Valaki sajtot sütött benne.

MELVIN: Rosszabb vagy, mint egy kivénhedt kutya.

NIGGER: Éhes vótam, na. Fogadok, meg tuttam vóna enni egy kutyát is. Mint Teddy kutyája. Az megevett egy másik kutyát eccer a templomná’.

MELVIN: Ja, az enyémet.

NIGGER: Emlékszem a kis vakarcsra. Kis szőrmók volt. Ember, na, az egy jó kis kutya vót. De kár, hogy megette. Fogadok, hogy az fájt.

(TEDDY visszajön.)

TEDDY: Hát, ha miénk a felelősség, adják át a teljes irányítást. Oké, de ha a felelősség a maguké, akkor jobban törődjenek velünk. Tudom. Felejtse el akkor, bassza meg. Akkor hívjanak, ha már képesek tárgyalni. Mi? Hé? Két szavam van magához, baromarcú: Blo-kád.

(TEDDY lecsapja a kagylót, dühöng és zsörtölődik.)

(Megszólal a telefon.)

Tárgyaláson vagyok.

(NIGGER és MELVIN egymásra néznek, NIGGER felveszi a telefont, a kagylót MELVIN-nek nyújtja, az visszaadja NIGGER-nek, ez így megy, amíg:)

NIGGER: Ahneen. He? He? Hm?? Aha. Ohhh. Tényleg? Oké. Oké. He? Ja. Hó’nap? Ahham. Csá.

(NIGGER leteszi a telefont.)

TEDDY: Ki volt az?

NIGGER: Valaki ingyé’ kitisztíccsa a szőnyegünket.

(TEDDY felkapja a telefont és újratárcsáz.)

TEDDY: Hé, hol van a javaslatom a játékgépekről?

MELVIN: A miről?

TEDDY: És a megrendelő papírjaim?

NIGGER: Mi?

TEDDY: Jézusom, mindent nekem ke’ csináni?? Na, addig találjátok ki, hogy működik a fax. Hallo? Basszus.

MELVIN: Mi?

TEDDY: Várakozóra tettek.

(TEDDY kimegy a telefonnal. NIGGER és MELVIN lazítanak.)

MELVIN: Hé, Nigger, tudsz adni öt dolcsit kölcsönbe?

NIGGER: Nincs egy vasam se. Olyantól kérjé’, akinek van.

MELVIN: Már kértem Roberttől.

NIGGER: Na, akkor ott előbb kérd, hogy adjon munkát. És aztán kérhecc előleget tőle. És ennyi.

MELVIN: Igen?

NIGGER: Ja.

MELVIN: Kéne már az Áldás.

NIGGER: Ja. Nekem is.

MELVIN: Jössz Schmidty virrasztására?

NIGGER: Naná. Különben hol ennék?

MELVIN: Schmidty jó ember vót.

NIGGER: Ja, még ha folyton be vót is nyomva.

MELVIN: Én mi vagyok?

NIGGER: He?

MELVIN: Ki vagyok én?

NIGGER: Ööö, egy ember?

MELVIN: Nem. Ki vagyok én a te szemedben?

NIGGER: Öööö….

MELVIN: Indián vagyok?

NIGGER: Naná…

MELVIN: Miért?

NIGGER: Mit miért?

MELVIN: Miért vagyok én indián?

NIGGER: Mer’ az vagy és kész.

MELVIN: De honnan tudod?

NIGGER: Az indián megismeri a másik indiánt. Még akko’ is ha az félig fehér. Testvérek vagyunk. Meg harcosok. Mindannyian.

MELVIN: Még csak a Saulteaux-t se beszélem.

NIGGER: Majd megtanítalak.

MELVIN: Nem is tudom, mér’ akarok annyira indián lenni. Semmi jó nincs benne.

NIGGER: Már hogy ne lenne?! Egy csomó minden.

MELVIN: Mint például?

NIGGER:

(Hosszasan gondolkodik.)

Nem kopaszodsz meg.

MELVIN: Hogy?

NIGGER: Az indiánok nem kopaszodnak. Ez jó.

(Tovább gondolkodik.)

És mi vagyunk a tanítók. Az indiánok tanítók. Amikor idegyüttek a fehér emberek réges-rég, mi tanítottuk őket. Megmutattuk nekik, mit egyenek és vittünk nekik pulykát. Meg tölteléket. Meg áfonyát. És ezé’ találta ki a fehér ember a Hálaadást. Csak ők most már nem adnak nekünk a pulykájukbó’.

MELVIN: Ezt te honnan tudod?

NIGGER: Abbó’ az indiános könyvbő’. Abban ó’vastam azt is, hogy egy indián hapsi írta az Ó Kanadát. És mondok még valamit.

MELVIN: Mit?

NIGGER: Megin’ mi fogjuk megtanítani a fehéreket élni.

MELVIN: Hogyhogy?

NIGGER: Nagyon sok fehér ember lesz szegény és segélyeken fognak élni. És mi meg ugye tudjuk, hogy kell segélyen élni. Megint megtanítjuk majd nekik, hogy kell élni.

(TEDDY visszajön, leteszi a telefont. Újabb cigarettára gyújt, motyog valamit, a papírok közt keresgél. Eközben NIGGER fütyörészni kezd egy sajátkészítésű „virsli furulyán”.)

MELVIN: Nézd má Nigger. Mi az?

NIGGER: Mi?

MELVIN: Ami Teddy kezében van.

NIGGER: Füstő’nivaló.

MELVIN: Biza! És mit csinálsz a hallal?

NIGGER: Megeszem.

MELVIN: Vagy?

NIGGER: Kifogom?

MELVIN: Vagy megfüstölöd. Igaz?

NIGGER: Aha.

MELVIN: Oké, szóval akkor megfüstölöd a halat. És mi gyün ki a cigiből?

NIGGER: Füst.

MELVIN: Azaz. Füst jön ki a füstölnivalóból. Vagy megfüstölöd a halat. Vagy elfüstölhetsz egy cigit, vagy elcigized a füstölnivalót.

NIGGER: Áhááá. É’tem má’. Na akkó’. Megfüstő’hecc egy halat, és elfüstő’hecc egy cigit. Vagy e’cigizhecc egy füstő’nivalót.

MELVIN: Jaja. Ez pont olyan, mint a „hazánk és szülőföldünk”. A szülő szó több szóban is szerepelhet.

NIGGER: Jaaa, vagy úgy!

MELVIN: Látod? Megtanítalak én angolul.

NIGGER: Én meg téged Saulteaux-ul.

MELVIN: Taco szag van.

TEDDY: Kussolnátok végre?

NIGGER: Csak a füstökrő’ mesél nekem.

TEDDY: Hagyjátok már a picsába, inkább figyeljetek. Be kell indítani ezt a kaszinó dolgot. Blackjack, meg kockajáték, meg a többi. Ja, meg a félkarúk. Ez a nagy terv. Ha ezt végre tető alá hozzuk, majd élünk, mint hal a vízben.

MELVIN: De a szerencsejáték nem nyerő dolog. Mi is elverjük majd ott a pénzünk.

TEDDY: Csak a fehérek játszhatnának. Indiánok nem. Ezenkívül, most hogy önkormányzatunk lesz, ki nem szarja le, honnan jön a pénz?!

(Észreveszi, hogy NIGGER furulyázik.)

Mi a faszt csinálsz?

NIGGER:

(Megeszi a virslit.)

Mivel, hogy ugye nincsen hegedűm, csiná’tam egy virsli furulyát. Eccer majdnem manitobai furulyabajnok lettem, tudtátok? Még ’68-ban. De előtte bunyóztunk és feldagadt a szám, ezé’ aztán nem tudtam jó’ furulyázni. A pasas, aki összevert még egy fogamat is kiütötte.

(MELVIN megszagolja NIGGER fejét.)

MELVIN: Hát te vagy az! A te fejed bűzlik a taco-tól!

NIGGER: Emiatt a hülye zokni miatt van. Meg kéne gyógyítania a fogam.

MELVIN: Be kellene szerkóznod egy újat. Ez bűzlik.

NIGGER: Akartam, de nem gyütt a csekk.

MELVIN: Szóval, ez lenne itt az új közösségi hivatal, eh?

TEDDY: Baromarcúak! Egy csomó seggfej vesz körül.

(NIGGER elkezd csikket keresni a hamutálban. TEDDY rácsap a kezére.)

A kurva életbe. Fejezzed be a balfaszoskodást! Itt üzletről van szó. El kell rendeznünk a dolgokat. Férfiak vagyunk. Igazam van vagy igazam van?

(MELVIN és NIGGER egymásra néz.)

Egy szemünket pedig azokon a hülye libákon kell tartsuk.

MELVIN: Milyen hülye libákon?

TEDDY: Azon a kurván, meg a hájas barátján.

MELVIN: Rachel már nem kurva.

TEDDY: Nem élhetnek kurvák a rezervátumon. Nem jó, ha a gyerekeink ezt látják.

MELVIN: És mi van a pasikkal, akik kurvákkal kefélnek?

TEDDY: Kussolj, te félvérű.

MELVIN: Te is az vagy. A nagyid fehér volt.

NIGGER: Biza, Teddy. Te is az vagyol.

TEDDY: Mind a ketten fogjátok be a pofátokat! Örülj, hogy megengedem, hogy itt maradhass. Az összes C-31-est kivághatnám a francba. Egy halom kullancs az egész bagázs. Az igazi indiánok vérét szívjátok. Nigger! Munkám van számodra!

NIGGER: Tényleg?

TEDDY: Tényleg. Neked adom Schmidty állását.

MELVIN: Micsoda?

NIGGER: Igazán?

MELVIN: Há’nebaszki, még olvasni sem tud!

TEDDY: Pisahnabin. Én vagyok a főnök. Annak adom a melót, akinek akarom. Egyébként is. Téged nem vehetlek fel, Melvin. Te C-31-es vagy. C-31-esek pedig nem dolgozhatnak Fogolybegy Első Nemzetének.

NIGGER: Kösz, Teddy.

TEDDY: Szívesen.

MELVIN: Ez baromság. Én is indián vagyok. Dolgozhatom itt.

TEDDY: Igen?

MELVIN: Igen!

TEDDY: Hát, ha így áll a dolog. Kellene nekem valaki, aki elhozza a félkarúimat. Csak az a kár, hogy nincs furgonunk. Tudsz valakit, akinek van furgonja, Melvin?

MELVIN: Cheezie-nek van egy.

TEDDY: Az egy rakás szar, nem furgon. Azok a félkarúk bitang nehezek, vágod? Egy jó, masszív járgány kellene nekünk.

MELVIN: Robertnek van egy olyanja.

TEDDY: Na, tényleg.

MELVIN: Biza. Méghozzá vatta új.

TEDDY: Igazán?

MELVIN: De ziher, hogy nem adja kölcsön. Ő nem utazik ilyenekben.

TEDDY: Ja, tudom. Nagy kár, hogy nem tudjuk megszerezni valahogy azt a furgont. A kaszinónak kéne majd egy igazgató. Valaki olyan, aki ért a számokhoz.

MELVIN: Én értek a számokhoz.

NIGGER: Ez igaz. Ő tanított engem matekra. Igaz, Melvin?

MELVIN: Én el tudnám vezetni a kaszinót.

TEDDY: Elhiszem, Melvin. Én hiszek neked. De tod… kéne egy furgon.

MELVIN: Megkérdezhetem Robert-et, de nem hinném, hogy –

TEDDY: És mi lenne, ha csak „kölcsönvennénk” egy kicsit?

MELVIN: Úgy érted, lopjuk el?

TEDDY: Kölcsönvenni. Anno Winnipegben elég nagy májer voltál ebben, nemde?

MELVIN: Hát, de. De ezt nem tudom megtenni Roberttel.

TEDDY: Na, akkor ezt kapd ki. Nem csak kaszinó igazgatót csinálok belőled, hanem igazi indiánt is.

MELVIN: A kormány ezt már megtette.

TEDDY: Az nem jelent semmit, én igazi indiánt csinálhatok belőled.

MELVIN: Hogyan?

TEDDY: Ez olyan spirituális izé. És hé, ha nem akarod megtenni, nem lesz munkád sem. És mindig emlékezni fogok rá, hogy berezeltél. Az indiánok nem szoktak kis semmiségektől berezelni.

(MELVIN gondolkodik egy kicsit.)

MELVIN: Rendben. Aow i tha Nigger.

NIGGER: Ezt tök jól mondtad. Látod? Én megmondtam, hogy indián vagyol.

(MELVIN elmegy.)

TEDDY: Te leszel a felelős a pénz szétosztásáért a „Minden nap lóvét kap” jegyében.

NIGGER: Hogy mi?

TEDDY: Bizony. Mivel nincs többé Áldás, valahogy meg kell, mentsük az embereket az éhhaláltól. És így minden felnőtt kap öt dolcsit egy nap, minden nap.

NIGGER: Télleg? Tőled?

TEDDY: Nem. Az önkormányzattól, aztán meg a kaszinótól.

NIGGER: Szóval, akkó’ én leszek az új „Minden nap lóvét kap” pénzes gyerek?

TEDDY: Te ám.

NIGGER: És a kölyköknek nem jár?

TEDDY: Vannak prioritások. Egyébként is, ez csak átmeneti, addig, amíg mindenkinek nem lesz állása.

NIGGER: Tényleg, figyu, megkaphatom a csekkem?

TEDDY: Mire föl?

NIGGER: Hát az új melómér’.

TEDDY: Még el sem kezdtél dolgozni.

NIGGER: Csak egy kis előleget kő’.

TEDDY: Tegyél le róla.

NIGGER: És akko’ mi van az Áldás csekkemmel?

TEDDY: Hányszor mondjam, hogy itt nincs többé Áldás?! Mondtam, mostantól kezdve „Minden nap lóvét kap” van.

NIGGER: Mikortól?

TEDDY: Hamarosan. Amint meglesz az átmeneti tőkénk.

NIGGER: Oks, akkor vágd hozzám a Lóvés pénzemet.

(TEDDY felsóhajt. Előveszi a pénztárcáját és NIGGER-hez vág öt dollárt.)

TEDDY: Nesze. Dugd fel a seggedbe.

NIGGER: Kösz, főnök. Látod, megy ez.

TEDDY: Mi?

NIGGER: Hát, a pénzszerzés.

TEDDY: Mi van vele?

NIGGER: A szart is ki lehet kunyizni az emberekből. Ottawában is így megy ez. A szart is kikunyizod.

TEDDY: Nigger, néha... olyan okos vagy.

(TEDDY kikapja NIGGER kezéből az öt dollárt.)

NIGGER: Héé, az az enyimé.

TEDDY: Tudom. De tartozol tíz dolcsival, vágod ugye?

NIGGER: Ó. Akkor visszakaphatom a hegedűmet?

TEDDY: Ja. Vigyed, baszd meg! Fogjad és vigyed!

(TEDDY kiviharzik. NIGGER elveszi a hegedűjét.)

(A fény RACHEL-ön, ahogy NIGGER-t várja a templom lépcsőjén. Fütyürészés hallatszik. NIGGER lép be, hozza a hegedűt is.)

NIGGER: Ahneen.

RACHEL: Cahngoot.

NIGGER: Légy résen. Ezek a dögök hirtelen támadnak.

RACHEL: Nem parázok tőlük.

NIGGER: Nem sok mindentől parázol, asszem.

RACHEL: Csak a jövőtől.

NIGGER: Jaja. Ezé’ kell ma erősnek lennünk.

(Felmutatja a hegedűjét.)

Csinos darab, ugye?

RACHEL: Az.

NIGGER: Baszki, tökre hiányzott a hegedűm. Olyan sokáig nem vót nálam, hogy má’ éppen azon vótam, hogy beszerzek egy zongorát, de aztat nem cipelhetem magammal. Soha többet nem vágom be a hegedűmet a zaciba be. Hacsak nem kell pénz. Egyébként mi járatban errefelé?

RACHEL: A segítséged kell.

NIGGER: Igazán?

RACHEL: Aha.

NIGGER: Oké.

RACHEL: Megáldanád ezt nekem?

(Odaadja a szertartási ruhát.)

NIGGER: Hogy az a… De régen láttam én eztet. Ez nem Angus-é volt?

(RACHEL bólint.)

Hogy kerű’t hozzád?

RACHEL: Phyllis adta.

NIGGER: Öregem, ez már nagyon régi cucc.

RACHEL: Szerinted felvehetem?

NIGGER: Inkább Waltert kérdezd.

RACHEL: Égen-földön nem találom.

NIGGER: De mér’ engem kérsz meg?

RACHEL: Mert, te egy Öreg vagy.

NIGGER: Eztet még senki nem mondta nekem ezelőtt. Hogy én egy Öreg vagyok.

RACHEL: Felvehetem?

NIGGER: Mit súg a szíved?

RACHEL: Azt, hogy igen.

NIGGER: Akkor rendben.

RACHEL: Csak kettő csikkem van. Sajna, csak ennyi dohányt tudok adni.

NIGGER: Ja, rá se ránts. Már adtál dohányt korábban. Emlékszem ám! De minek kell ez neked?

RACHEL: Rá kell vennem valakit, hogy hallgasson meg. Hogy lássa, ki vagyok. Hogy tiszteljen.

NIGGER: Oké, értem. Itt várj. Minggyá visszagyüvök.

RACHEL: Kösz, hogy megáldottad ezt, Sheldon.

NIGGER: Áá, semmiség. Én köszönöm a csikkeket.

(Fény Walter üzletén. PHYLLIS a pult mellett áll. Egy kosárnyi fanyarkát tesz a pultra.)

PHYLLIS: Walteeer. Hoztam neked egy kis fanyarkát, amit a gyereket szedtek. És egy szeendvicseet is! Vennék néhány dolgot a boltodban a csekkemmel. Oké? Walter?

(PHYLLIS leül. ROBERT bejön.)

ROBERT: Nem láttad a furgonom?

PHYLLIS: Nem.

ROBERT: Valaki ellopta.

PHYLLIS: Hogyan? Mikor?

ROBERT: Mittomén. És még csodálkoznak, hogy soha nem adok kölcsön semmit! Minek kölcsönadni, ha így is, úgy is elviszik?!

PHYLLIS: Talán elhagytad valahol.

ROBERT: Ez egy furgon. Nem egy kulcscsomó.

PHYLLIS: Jó, ne velem veszekedjé’. Nem én vittem el a hülye furgonodat.

ROBERT: Teddy van e mögött. Már sokkal korábban le kellett volna állítanom ezt az egész képtelenséget.

PHYLLIS: Úgy érted, az önkormányzatot?

ROBERT: Sokkal inkább egy komédia ez. Nem láttad Melvint?

PHYLLIS: A nyakamat rá, hogy ő kötötte el a furgont. Melvin régebben egy csomó kocsit ellopott. Még az enyémet is megpróbálta, de az nem indult.

ROBERT: Ahá! Hívom a rendőrséget!

PHYLLIS: Nyugi má’! Csak vicceltem.

ROBERT: Te könnyen beszélsz, nem téged loptak meg.

PHYLLIS: Nincs is semmim, amit el tudnának lopni.

ROBERT: Ezért vagy még mindig itt.

PHYLLIS: Most mi a bajod?

ROBERT: A hócipőm is tele van ezzel a hellyel. Elegem van abból, hogy engem itt senki nem tisztel. Walter-en kívül én vagyok az egyetlen, akinek saját üzlete van. Az egyetlen, aki dolgozik. Én vagyok az egyetlen, akit érdekel ez a közösség. De befejeztem. Ennyi. Elegem van.

(MELVIN jön be. Rémülten.)

Hol a furgonom, Melvin?

(MELVIN hangtalanul tátog; az ajtó felé fordul. ROBERT kimegy. MELVIN leül.)

PHYLLIS: Mi van veled? Valami baj van, Melvin?

(ROBERT visszajön.)

ROBERT: Te hülye seggfej! Nem volt elég, hogy elloptad a vadiúj furgonomat, de még össze is törted?!

(ROBERT megragadja MELVIN-t. PHYLLIS megállítja.)

Mi van veletek, köcsög indiánok, he? Szerezz munkát! Szálljál le a segélyről. És ne lopkodd a cuccaimat!

PHYLLIS: Várj, Robert. Melvin, mi a baj?

ROBERT: Az, hogy összetört a tükör!

PHYLLIS: Robert, fogd már be. Valaki meghalt. Kicsoda, Melvin? Ki halt meg? Rachel? Rachel az?

MELVIN: Nigger.

PHYLLIS: Mi?

MELVIN: Meghalt.

ROBERT: Mikor?

PHYLLIS: Hol, Melvin?

MELVIN: Az úton. Egy pár perce.

PHYLLIS: Mi történt?

MELVIN: Elütöttem.

ROBERT: A furgonommal?

(ROBERT leül és lehorgasztja a fejét.)

PHYLLIS: Most hol van?

MELVIN: Az árokban.

ROBERT: Csak úgy otthagytad?

MELVIN: Meghalt. Megöltem.

PHYLLIS: A harmadik.

MELVIN: Baleset volt. Elém ugrott. Baleset volt. Ez mind Teddy hibája. Ő mondta, hogy lopjam el a Robert furgonját. Azt mondta, hogy indián lesz belőlem, ha segítek neki elhozni a felkarú rablókat.

ROBERT: Félkarú rablók?

(TEDDY belép.)

PHYLLIS: Teddy. Nigger meghalt.

TEDDY: Micsoda?

PHYLLIS: Melvin ölte meg.

MELVIN: Baleset volt.

TEDDY: Mi? Mi a francról beszéltek?

PHYLLIS: Biztos megin’ szipuztál!

MELVIN: Nem.

ROBERT: Hát persze. A drogos meg a tolvaj.

TEDDY: Valaki avasson már be!

PHYLLIS: Nigger meghalt.

ROBERT: Miattad Teddy.

TEDDY: Nem én vezettem azt a szaros furgont!

MELVIN: De te vettél rá, hogy ellopjam. Te voltál.

ROBERT: Ha kellett a furgon, miért nem kértétek el?

TEDDY: Mi? Te soha a büdös életben nem segítettél ezen a rezervátumon senkinek! Soha. Ne most akarj jófiú lenni.

PHYLLIS: Szegény Nigger. Szegénykém.

MELVIN: Én nem akartam…

ROBERT: Ha nem kezdtél volna ebbe az ostoba politizálásba, ez nem történt volna meg. Önkormányzat? Emiatt halt meg valaki.

TEDDY: Ezért nem én vagyok a felelős.

ROBERT: Dehogyisnem te vagy! Ezért nem fog az önkormányzat sose működni. Mert mindig lesznek ilyenek, mint te.

TEDDY: És olyanok is, mint te, Robert. Akik a változás ellen prédikálnak.

ROBERT: Ennyire felelőtlen.

TEDDY: Ennyire gyáva nyúl.

ROBERT: Önző.

TEDDY: Én önző?

ROBERT: Szemét pogány.

TEDDY: Köcsög keresztény.

(ROBERT meg akarja ütni TEDDY-t. PHYLLIS közéjük ugrik.)

PHYLLIS: Hé, nyugi már…

(Mindannyian, MELVIN-t kivéve, aki ül, ordibálni kezdenek egymásra. Káosz. RACHEL lép be. A szertartási ruhát viseli, mellei kilátszanak. PHYLLIS, TEDDY és ROBERT elnémulnak. Mind RACHEL-t bámulják, aki lassú táncba kezd. Egy dob hangja és egy dal társul táncához. Megáll. RACHEL és TEDDY egymás felé indulnak. Teljes a csend. NIGGER biceg be. Egyik cipője hiányzik. Felkap egy Pepsit, egy zacskó chips-et, egy csokit és egy maroknyi Bazooka Joe-t. Észreveszi a fanyarkát, minden mást elhajít, és nekilát a bogyóknak. A másik szeme alatt is egy monokli van, a zokni már nincs a feje köré kötve. PHYLLIS felsikolt és elbújik ROBERT mögött. Mindenki NIGGER-t bámulja félelemmel vegyes csodálattal.)

NIGGER: Walter tesó, van olyan Bazooka Joe-d, amire Saulteaux-ul írtak? Mi van? Mi az ördög bújt belétek?

MELVIN: Te meghaltál. Elütöttelek. Láttalak. Ott feküdtél az árokban.

PHYLLIS: Te meghaltál. Meghaltál.

NIGGER: Igen?

(Észreveszi RACHEL-t és elmosolyodik.) Már emlékszem, Rachel.

TEDDY: Mi a franc történt veled?

NIGGER: Elütöttek. Mint egy kutyát. Vuumm.

(NIGGER kezével mutatja.)

Aztán puffff. És az árokban ébredtem.

MELVIN: Elém ugrottál.

(Mindenki NIGGER-t nézi.)

NIGGER: Nem én. Sétá’tam az úton és elcsúsztam. Kutyaszaron. Tod, tökre olyan vót, mint az életem. Hát maj’nem tökre olyan. Maj’nem jó ember voltam. Ezt gondó’ták az emberek itt rólam. Maj’nem egy jó ember. Anno beteg lettem. Vót az a tüdőgyuszi a szívemen és majdnem fe’dobtam a ta’pam. Azt mondták, hogy jó ember vótam. Nem akkó’ mondták, amikó’ manitobai hegedűbajnok lettem ’72-ben. És akkó’ sem, amikó’ elgázolt a zsernyák ótója és mind a tízezer dolcsit megosztottam veletek. De akkó’ sem, amikó’ megszereztem a rezervátum első tévéjét, hogy megnézhessük a Kanadai Hoki Est-et. Ilyenkó’ sosem mondták, hogy jó ember vagyok. Maj’nem az vótam, de mégsem. Mer nem patkoltam el. Jobban lettem. És most meg tudjátok, mi vót?

RACHEL: Mi?

NIGGER: Most igenis meghaltam. Láttam azt a … na, mindegy, hagyjuk. Végülis nem olyan nagy szám. Maj’nem jó ember lettem. Bárcsak az lehetnék. Jó ember. Hé, a főnök visszagyütt Vegas-bú’.

TEDDY: Mikor?

NIGGER: Nemrég. Jim Sinclair látta, hogy feszít a vatta új Cadillac-jében. Ja, és képzeljétek!

MELVIN: Mit?

NIGGER: Az a furgon helyrehozta a rossz fogamat.

(NIGGER felmutatja a fogát.)

ROBERT: Megjött a segély?

NIGGER: Nemtom. Én az árokban feküdtem.

MELVIN: Menjünk és keressük meg a cipődet. Elviszel, Robert?

(ROBERT MELVIN-re néz, majd távozik. NIGGER és MELVIN egymásra néznek és kimennek.)

TEDDY: Hé, most meg hova mentek? Gyertek má’ vissza. Fiúk…

PHYLLIS: Megyek a csekkemért. Jössz, Rachel?

(RACHEL megrázza a fejét.)

Na, én lépek. Majd találkozunk Schmidty virrasztásán.

(PHYLLIS elmegy.)

TEDDY: Más lett itt minden. Én hoztam a változást. Mit akarsz itt, Rachel?

RACHEL: Mit látsz, Teddy?

TEDDY: Egy kurvát.

RACHEL: Igen, Teddy. Kurva voltam. Sokszor megbasztak. Ez tett erőssé.

TEDDY: Én nem akartalak bántani, Rachel.

RACHEL: Nem tudsz bántani. Soha nem is tudtál. Mit látsz, Teddy?

TEDDY: Ikwe. Egy indián nőt.

RACHEL: Én pedig egy férfit látok. Egy indián férfit. Egy erős férfit, aki fél. Fél, mert ismerem. Kiismertelek benneteket, és tudom, mit akartok. Amikor belém hatoltál, közel éreztem a szívedet. Éreztem, ahogy ver. És amikor elmentél, és rajtam feküdtél, éreztem, hogy mennyire lüktet az élet benned. Éreztem, honnan jössz, ki vagy, és mi lehetnél. Most van itt az ideje, hogy rendbe hozzunk mindent. El kell felejtenünk azokat a dolgokat, amik nem engedik, hogy továbblépjünk. A népünk jövője a múltjából ered. Nem számít, hogy férfi vagy nő. Hogy tiszta, vagy félvér. Keresztény vagy hagyománytisztelő. Ezek a dolgok mind. Együtt. Tiszteletben tartva.

(Fény az ablakon. MELVIN, NIGGER és PHYLLIS állnak előtte.)

PHYLLIS: Nagyon fájt, amikor elütött a furgon, Nigger?

NIGGER: Neeem. Amikó’ összegöngyő’tek és bedobtak a kukába és aztán a kukáskocsi hátújjába nyomtak, hát az jobban fájt!

PHYLLIS: Mindig jól megvárakoztatnak, mi?

NIGGER: Ja.

PHYLLIS: Már itt lehetnének. Különben fogom a kölyköket és itt fogunk sátort verni.

NIGGER: A sátorozás nem hozza meg a pízed. Jó kapcsolatok kellenek ide. Itt vagyok én. Porig égetem a közösségi hivatalt, ha nem adják ide végre a csekkeket.

PHYLLIS: Ne má’.

NIGGER: Ha lenne mankóm, frankón bajban lennének ezek az ürgék.

(MELVIN rugdosni és ütni kezdi az ablakot.)

MELVIN: Ne csesszetek má ki velünk! A kurva anyátokat! Hol a szarban van a pénzünk? Hagyjátok, hogy éhen dögöljünk és szemétben éljünk!! Fasz kivan má’! Halljátok? Hallotok engem? Kinyírlak titeket! Mindenkit kinyírok! Köcsögök! Halljátok?!

(MELVIN előkapja z indián-azonosító kártyáját és félbetépi.)

PHYLLIS: Ne, Melvin, ne!

(PHYLLIS visszaadja MELVIN-nek a félbetépett kártyát. Az ablak felnyílik. Három csekk hullik ki. NIGGER és PHYLLIS gyorsan felkapják a sajátjukat.)

NIGGER: Azta, ez egy új módja a pízszerzésnek. Ilyet még nem pipáltam!

PHYLLIS: Látjátok: Én mondtam, hogy itt lesznek.

NIGGER: Már nagyon itt vót az ideje. Egyébként meg hol a francba vótak eddig?

PHYLLIS: Valszeg Vegas-ban. Hallottam, hogy a főnök egy csomót kaszált, még egy Cadillac-et is nyert. Talán azé’ mostan kapjuk meg a csekkünket, mer’ visszanyerte a pénzünket.

(PHYLLIS felveszi MELVIN csekkjét.)

PHYLLIS: Tessék, Melvin. Ez a tiéd.

(Hosszú szünet mielőtt MELVIN végre átveszi a csekket.)

MELVIN: Hülye köcsögök.

NIGGER: Mit veszel a csekkedbű’?

PHYLLIS: Nemtom. Kaját. Asszem.

NIGGER: Én meg veszek fogkrímet. És te, Melvin?

MELVIN: Hogy?

NIGGER: Mit veszel a csekkedbű’?

MELVIN: Nemtom. De tod mit?

PHYLLIS: Mit?

MELVIN: Olyan jó érzés volt az előbb.

NIGGER: Mi?

MELVIN: Majd’ elszállt az agyam az előbb. És ettől… indiánnak éreztem magam.

(A jelenet a „Teremtő Fogolybegyi Pünkösdista Templomá”-nak lépcsőjén nyílik. Egy dal hallatszik a templom belsejéből. A dallama a „Jézus a családban”, de a „Jézus” szót nem éneklik. A ritmusa a korábbi vidéki stílus és a dob keveréke. A lépcsőn RACHEL ül. NIGGER jön ki a templomból, szendvicset eszik. Egyik lábán női cipő. Gyerekek és egy kutya játékának hangja hallatszik.)

NIGGER: Rachel-baba, mit csinálsz itt?

RACHEL: Semmit.

NIGGER: Ó.

(NIGGER leül mellé.)

Szomorú vagyok, hogy Schmidty meghalt.

RACHEL: Én is.

NIGGER: Vó’tál má’ bent?

(RACHEL megrázza a fejét.)

Én még ilyet nem láttam. A cucc felében keresztény, felében meg hagyományhű. És senki nem veszekszik. Ez tök jó, eh?

RACHEL: Jaja.

NIGGER: Kérsz a szenvicsbő’? Kicsit büdi, de elég fincsi Ez valami kis hal lehet. Most hogy má’ jó a fogam, megin’ ehetek halat.

RACHEL: Nem kérek, kösz.

NIGGER: Szerinted ez a kis hal B. C.-bűl gyütt?

RACHEL: Val’szeg.

NIGGER: Elmegyek má’ B.C.-be, beszerkózok ilyen kis halas szenvicset.

RACHEL: Hm.

NIGGER: Mi van veled?

RACHEL: Van egy cigid?

NIGGER:

(Áttapogatja a zsebeit csikkért kutatva, majd leveszi a cipőjét és ad RACHEL-nek néhány gyufát.)

Nincs egy se. De van gyufám. Ezt figyuzd! (NIGGER felhúzza a nadrágja szárát és megmutatja vadonatúj fehér zokniját.) Vettem egy új zoknit a csekkbű’.

RACHEL: És mi van a párjával?

NIGGER: A párjával?

RACHEL: Á, hagyjuk.

NIGGER:

(NIGGER felhúzza a másik nadrágszárát is, hogy megmutassa a régi szürke zokniját.)

Ennek még mindig taco szaga van. Nagy kár, hogy az íze nem olyan. Van szerinted taco B.C.-ben?

RACHEL: Mexikóban inkább.

NIGGER: Igen?

RACHEL: Mért van rajtad női cipő?

NIGGER: Melvinnel nem találtuk meg a másikat, ezér’ kimentünk a szemétdombra. És ez megtetszett. Megkaptad már az Áldást?

RACHEL: Nem.

(Egy furgont hallunk megállni, ajtaját kinyitják, majd becsapják. ROBERT belép.)

NIGGER: Ahneen öcsém. Kérsz ebbő’ a szenvicsbő’?

ROBERT: Nem.

NIGGER: Nem akartam elütni a furgonodat. Sajnálom, hogy így esett, Robert.

ROBERT: Mit csináltál a kutyámmal, Nigger?

NIGGER: Én semmit.

ROBERT: Mi a franc ütött ebbe az egész helybe, ha? Először ellopják a furgonom. Aztán meg jön valaki és kiüti a kutyám fogait.

RACHEL: Micsoda?

ROBERT: Mér’ tesz valaki ilyet? Ez beteges. Mér’?

NIGGER: Talán mer’ megharapta az embereket.

RACHEL: Robert, ne hisztizz már annyit.

ROBERT: Nem értitek. Ez volt a legjobb kutyám. Ő volt nálam a legtovább, anélkül, hogy bármi is történt volna vele. Két év! A többi kutyámat lelőtték. Meg megpróbálták felgyújtani a lépcsőmet. De vazzeg, betonból van, az nem ég! De számít ez nekik? Ha nem lennének olyan balfékek, a házamat is felgyújtanák, ha meg vennék utána egy nagyobbat, azt is ziher felgyújtanák. Mi a francé’ tették ezt a kutyámmal?

RACHEL: Nemtom.

NIGGER: Talán asz’itték, fáj a foga.

ROBERT: Menj a francba, Nigger.

RACHEL: Hova mész?

ROBERT: El innen. Elviszem a családomat Winnipegbe. Elviszem őket messze ettől az egésztől. Itt nincs jövő.

(ROBERT elmegy.)

NIGGER: Nem mész vele?

RACHEL: Nem. Utálom ezt a helyet. De ez az otthonom.

NIGGER: Mázlista ember ez a Schmidty, hogy meghalt. Mindenki jó ember lesz itt, csak én nem. Mér’ van az, hogy az emberek nem félnek csupa rosszat mondani rólad, de jót nem? Csak akkor mondják, hogy jó ember vagy, ha már meghaltál. Nem kellett volna visszajönnöm.

RACHEL:  Te egy jó ember vagy, Sheldon.

NIGGER: Igazán?

RACHEL: Igazán.

NIGGER: Hogyhogy?

RACHEL: Mer’ visszajöttél hozzánk.

(TEDDY és MELVIN lépnek be.)

MELVIN: Azon nyomban Ottawába kell menünk. Meg kell mondjuk nekik hogy ezt nem tűrjük tovább.

TEDDY: Jaja.

RACHEL: Helló srácok. Tudjátok mi van?

MELVIN: Mi?

RACHEL: Sheldon egy jó ember.

MELVIN: Ja, ezt már tudtam eddig is.

TEDDY:  Hé Nigger. Elláttam a baját annak a kutyának.

NIGGER: Melyiknek?

TEDDY: Amelyik megharapott.

NIGGER:  Igazán? Meegwetch.

MELVIN:  Én is mondjak valamit, Teddy?

TEDDY: Na mi?

MELVIN:  Én egy indián vagyok. Én tényleg egy indián vagyok.

TEDDY: Tudom.

(TEDDY RACHEL-re néz, rámosolyog és bemegy a templomba.)

MELVIN: Elmegyek Ottawába.

RACHEL: Mikor?

MELVIN:  Még nemtom. Majd.

NIGGER: Ember, veled megyek má’. Te majd dühöngesz, én meg még a szart is kikunyizom belőlük.

RACHEL: Van egy cigid, Melvin?

MELVIN: Nincs.

(MELVIN megpörgeti kicsit a rongyát.)

Leszokni erről olyan, mint kereszténynek lenni. Nagyon nehéz. De tudjátok, mire jöttem rá?

(RACHEL megrázza a fejét. MELVIN előveszi a félbetépett indián-azonosító kártyáját.)

Ennek a kártyának a két részéből jöttem rá, hogy indián vagyok. Nézzétek. Az arcom az egyik oldalán van, a számom a másikon. A kép az, amit az emberek látnak. A szám pedig amit a kormány lát. És ez a kártya olyan, mint én. Két részből áll. Félig fehér, félig indián. És ha összeteszed, egy indán lesz belőle. Én. De nem azér’, mert ezt mondja a kormány. Hanem, mer’ én mondom ezt. És ahhoz, hogy erre rájöjjek, be kellett kattannom. Jó, mi?

RACHEL: Igen.

MELVIN: És tod mi van még?

RACHEL: Hmm?

(MELVIN elővesz egy öt dollárost.)

MELVIN: Találtam öt dolcsit az úton.

(Felpillant a feliratra.)

Folyton váltogatják ennek a helynek a nevét. Egyszerűen csak Ahnamay igamik-nak kéne hívniuk.

(RACHEL MELVIN-re néz.)

RACHEL: Ez szép Melvin. Ezt jól mondtad.

MELVIN: Köszi. Nigger tanította.

(NIGGER zavarba jön. PHYLLIS lélekszakadva rohan be.)

PHYLLIS: Rachel! Rachel, találd ki mi történt!

RACHEL:  Mi?

PHYLLIS: Megvan a pénzem! Nézd.

(PHYLLIS megmutatja RACHEL-nek a pénzét.)

Beváltottam a csekkemet.

MELVIN: Én még nem váltottam be az enyémet. A főnök azt mondta, hogy „Többé nem fordul elő.” De azé’ még elmegy Vegasba.

PHYLLIS: Nem az Áldás-csekket váltották be! A másik csekkre gondoltam. Amit a fogolybegyi közösségi hivatal adott.

RACHEL: Az a csekk nem is volt jó.

PHYLLIS: Nem, de Walter beváltotta nekem. Azt mondta, oké. Meg azt, hogy nagyon örült a fanyarkának és ezzel köszöni meg a gyerekeknek, hogy szedték.

NIGGER: Milyen fanyarka?

PHYLLIS: Amik a bokorban vótak. A gyerekek éhesek lettek és elkezdték azt enni. Aztán bevillant, hogy Walter is szereti azokat, és mondtam a kölyköknek, hogy szedjenek még, hogy vigyünk neki. És ő ezért beváltotta a csekkemet. Tessék, MELVIN. Most már van öt dolcsim.

MELVIN: Köszike, de én már találtam az előbb.

(A gyerekek és a kutya zsivaja felerősödik.)

Hé, skacok, gyertek ide.

PHYLLIS: Már nem játszanak a szemétdombon.

MELVIN: Azé’ mer’ senkinek sincs már jó szemete. Héé, kölykök! Gyertek má’ ide! Megmutatom, hogy legyetek indiánok!

(MELVIN kimegy a gyerekhez. NIGGER követi.)

NIGGER: Melvin-pajti! Van öt dolcsid kölcsönbe?

(PHYLLIS leül RACHEL mellé.)

PHYLLIS: Mi baj van?

RACHEL: A szívemhez nőtt ez a hely.

PHYLLIS: Tudom. Ez az otthonunk. Tudod, mi a furcsa?

RACHEL: Na, mi?

PHYLLIS: Amikor nem jött az Áldás, megijedtem és azt akartam, hogy jöjjön. És most, hogy itt van, nem is igazán kell. Fura, nem?

RACHEL: Nem. Nem fura. A búcsúról szeretjük azt hinni, hogy rossz dolog. De néha áldásos is lehet. Van egy cigid?

(PHYLLIS a dzsekijébe nyúl és előhúz egy bontatlan doboz cigit. Kibontja, és megkínálja RACHEL-t. RACHEL vesz egyet. PHYLLIS is vesz magának egy szálat. RACHEL meggyújtja a cigarettáját, majd PHYLLIS-ét is.)

De jó.

(Dohányoznak. Fény ki.)

Vége

[*] B. C.: Brit Kolumbia, Kanada egyik szövetségi tartománya [a ford. megjegyzése.]

[†] Jimmy Swaggart: fundamentalista keresztény lelkész.

[‡] C-31: A kanadai kormány által 1958-ben létrehozott státusztörvény, mely a magukat indiánnak valló, de a kanadai kormány által indiánként eddig el nem ismert embereknek adja vissza jogaikat. A C-31-es cimkét az őslakosok gyakran pejoratív értelemben használják egymás között. [ a ford. megjegyzése]

[§] Robert-féle ügyrend: A csoportos és szervezeti konfliktuskezelés kézikönyve.